28 G. 0. Sai-s. 



Kropsformen er (se Tab. 7) teminelig undersætsig og hele 

 Legemet klart og gjennemsigtigt med kun yderst sparsomt Pig- 

 ment. Af de hos de foregaaende Arter saa tydelige Pigment- 

 stjemer paa Bagkroppens Rygside ser man saaledes her intet 

 Spor. Kun paa Øienstilkene og de øvre Antenners Skaft samt 

 paa Hunnens Brystpose findes nogle sparsomme dendritisko 

 Pigmentforgreninger. 



Bt/gskjoldet er ovenfra seet temmelig bredt og fortil kim 

 lidet afsmalnende. Dets forreste Trediedel er ved en særdeles 

 tydeligt markeret Cervicalfure afgrændset fra det øvrige Ryg- 

 skjold. Panderanden danner i Midten et stumpvinklet Frem- 

 spring mellem Roden af Øinene og er til hver Side bevæbnet 

 med en temmelig stor fortilkrummet tornformig Fortsats, hvortil 

 intet Spor findes hos de øvrige bekjendte Arter af Slægten. 



Øinene ere langstrakt pæreformige, næsten dobbelt saa 

 lange som brede, og rage ikke ubetydeligt udover Rygskjoldets 

 Siderande; de ere ved Basis adskilte ved et temmelig langt 

 Mellemrum. Af nogen Frontaltorn findes intet Spor. 



De øvre Antenners Skaft (Tab. 8, Fig. 1) ere af spinkel 

 Bygning med Iste Led ikke ubetydeligt længere end de 2 øvrige 

 tilsammen og sidste Led kun lidet udvidet i Enden. Svoberno 

 vise det sædvanlige indbyrdes Længdeforhold. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 2) er næsten dobbelt saa 

 langt som de øvre Antenners Skaft og af en smal lancetdannet 

 Form med begge Kanter børstebesatte ; den yderste Ende er 

 ved en tydelig Sutur afsat fra det øvrige Blad som et særskilt 

 lidet Endeled; fra Spidsen af dette udgaar 3 og fra hver Side 

 1 Børste. 



Mandibidrapalperne (E^ig. 3) ere usædvanlig smaa og kun 

 sparsomt børstebesatte. Endeleddet er ganske kort, i Enden 

 skjævt afskaaret og her besat med de sædvanlige tæt sammen- 

 trængte cilierede Torner. 



;2det Par Kjærer (Fig. 4) har Endeleddet af en særdeles 



