72 G. 0. Sårs. 



Gangø saa lang og har Formen af en smal, i 4 tydelige Seg- 

 menter afdelt Stylet eller Griffel. Dens Iste Led er smalt 

 tenformigt eller noget opsvulmet paa Midten og viser her 3 

 tydelige Tværsuturer, der antyde en yderligere Leddeliug; de 

 følgende 3 Segmenter hlive overordentlig tynde, næsten børste- 

 formige og aftage, successivt i Læugde. Fra Enden af sidste 

 Segment udgaa 3 korte tandede Torner; forøvrigt er denne 

 Gren uden al Børstehesætning. 



De 2 bågeste Par (Fig. 8) ere indbyrdes af samme Udseende, 

 men afvige igjen temmelig fra de foregaaende Par. Den ydre 

 Gren er vel udviklet og delt i 8 Led samt i begge Kanter 

 forsynet med lange Fjærbørster. Derimod er den indre Gren 

 rudimentær, bestaaende af en kort firkantet i Kanterne børste- 

 besat Plade. 



Nærværende vakre og eiendommelige My side blev først 

 opdaget af v. Beneden ved Belglens Kyster og af ham temme- 

 lig ufuldstændigt beskrevne som en Art af Slægten My sis. 

 Senere er denne Art ikke gjenfundet. Thi jeg maa anse 

 det for givet, at saavel den af Norman under oven- 

 staaende Navn beskrevne Form som den tidligere af Goés 

 omtalte Mysis spinifera tilhører en distinct Art, der adskiller 

 sig mærkeligt fra begge her omtalte Arter, derved, at næstsidste 

 Bagkropssegment, efter hine Forskeres enstemmige Angivelse, 

 gaar bagtil ud i en vel udviklet dorsal Spina. 



Jeg har observereret den her omhandlede Art ikke saa 

 ganske sjelden i den tunesiske Golf ved Goletta, samt i Golfen 

 ved Neapel. Paa begge Steder forekom den nær Stranden paa 

 1 eller et Par Favnes Dyb, Sandbund. I sine Bevægelser er 

 den overordentlig rask, og den kan selv gjøre temmelig høie 

 Sprang op af Våndet, Bevægelserne ere dog temmelig af brudte, 

 og efter sine Udflugter op i Våndet søger den snart igjen ned 

 til Bunden, hvori den med Behændighed forstaar at skjule sig. 

 Den synes saaledes i sin Levevis mere end de fleste øvrige 

 Mysider at være en ægte Bundforin. 



