Nye Bidrag til Kimdskab om Middelliavets Invertebratfaima. 75 



oval eller elliptisk Form, med den indre Rand temmelig buet. 

 Enden er meget skjært afskaaret, saa at det indre, stumpt til- 

 rundede Hjørne rækker langt foran Spidsen af den her kun 

 lille tornformige Fortsats, hvori den ydre Rand løber ud. Svø- 

 bens Skaft er overordentlig kraftigt bygget, mere end ^/s læn- 

 gere end Bladet, og ethvert af de 2 ydre Led er i den indre 

 Kant kun forsynet med en enkelt Fjærbørste. 



2det Par Kjcever (Fig. 4) skiller sig fra samme hos fore- 

 gaaende Art ved Formen af Endeleddet, der er temmelig bredt 

 og næsten ovalt. 



Fødderne (Fig. 5) vise næsten fuldstændigt samme Udse- 

 ende som hos foregaaende Art. Tarsens Længde, er den samme 

 ligesom Tallet af dens Led ogsaa her er forskjelligt paa de 

 forskjelligeFodpar og tiltager hurtigt bagtil. 



Paa de forreste Æggeplader (Fig. 5) er den bagre tunge- 

 formige Flig betydelig kortere, og forsynet med et ringere Au- 

 tal Randbørster. 



Iste Par Baghropshmmer (Fig. G) skiller sig fra samme 

 hos foregaaende Art derved, at Basaldelen ved Enden kun har 

 o Fjærbørster. Af Grenene er den indre meget liden, neppe 

 halvt saa lang som den indre, og simpelt konisk uden Barster. 



Det midterste Hcdevedhæng (Fig. 7) er af en betydelig 

 smalere og mere langstrakt Form end hos G. sanctus, adskilligt 

 længere end sidste Bagkropssegmont og omtrent 3 G-ange saa 

 langt som bredt. Enden er som hos foregaaende Art indskaa- 

 Tet, og Kanterne af det korte, i Bunden afrundede Indsnit ere 

 som hos hin kantede med lange og tætte Tænder. Tallet af 

 de marginale Torner er i Overensstemmelse med Vedhængets 

 større Længde betydelig større. Der findes nemlig her paa hver 

 Side ikke mindre end 10 saadanne; af disse indtager den yder- 

 ste som sædvanligt Spidsen af Endeloberne; den næstsidste er 

 usædvanlig lang, over dobbelt saa lang som de nærmest fore- 

 gaaende. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 8) ere ligeledes mere lang- 



