94 a. O. Sårs. 



dendritiske Pigmentforgreninger pryde dette ligesom de følgende 

 Par Blade. 



Bagkropslemmerne (Fig. 12 — 13) ere af samme enkle og 

 rudimentære Udseende som hos de øvrige Mysidehunner. De 

 langs den nedre Flade fæstede Fjærbørster ere lidet udviklede 

 og faa i Antal ; derimod findes i Kanterne et temmeligt betyde- 

 ligt Antal fine Hørebørster. 



Det midterste Halevedhæng (Fig 14) er af en meget smal 

 lancetdannet Form, betydeligt længere end sidste Bagkropsseg- 

 ment og mere end 3 Gange saa langt som bredt. Enden er 

 stumpt tilspidset og (se Fig. 15) bevæbnet med 2 stærke Torner, 

 mellem hvilke der i Midten staa 3 meget smaa, ved Roden med 

 hinanden forbundne, omtrent ligestore Torner samt 2 tynde 3 

 Gange længere Børster. Sidekanterne ere bevæbnedo med et 

 stort Antal Torner, som mod Enden blive af meget ulige 

 Længde, idet 2 — 3 mindre Torner temmelig regelmæssigt afvexle 

 med en enkelt betydelig større Torn. De 3 — 4 forreste Side- 

 torner ere omtrent af ens Størrelse og ved et længere nøgent 

 Mellemrum skilte fra de øvrige. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 16) have den indre Plade om- 

 trent af samme Længde som det midterste Halevedhæng samt 

 af en meget smal lancetdannet Form, med Basis kun lidet op- 

 svulmet, uagtet Otolithen er temmelig stor. Dens indre Band 

 er under Bandbørsterne i sin hele Længde bevæbnet mod ulige- 

 store Torner, der idethele tiltage i Længde mod Spidsen. Den 

 ydre Plade er af en meget characteristisk Form. Den er noget, 

 skjøndt ikke meget længere end den indre og udvides ganske 

 jevnt indtil den bågeste Fjerdedel af sin Længde, hvor en meget 

 tydelig Tværsutur antyder en Deling, af Pladen i 2 Segmenter 

 ligesom hos de høiere Macrurer. Begrændsningen af disse Seg- 

 menter er ligeledes udtrykt ved en skarpt markeret Afsats i 

 den ydre Kant. Den yderste Fjerdepart af Pladen er tungeformig 

 og rundt om ligesom hele den indre Band kantet med lange 

 Fjærbørster. Derimod er den ydre Band foran den omtalte 



