Xye Bidrag- til Kimdskiib om Middelhavets luvertebratfauna. 103 



Tsegmenter tilsammen, af lancetdannet Form og kun ganske 

 svagt afsmalnende mod Enden, hvorfor den ydre Del synes for- 

 holdsvis bredere end hos de foregaaende Arter. Spidsen er 

 stumpt konisk og bevæbnet med 2 stærke Pigge, imellem hvilke 

 der i Midten findes 3 meget smaa Torner af ens Længde og 

 Udseende. Sidetornerne ere særdeles talrige og blive mod 

 Enden meget ulige, idet der mellem de større Pigge findes et 

 overordentligt stort Antal (indtil 17) tæt sammen stillede ineget 

 smaa Torner (se Fig. 5). Af større Torner tæUes i den hageste 

 Trediedel af Vedhænget paa hver Side kun 4, foruden de apicale, 

 medens der af mindre Torner findes omkring 40. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 6) ere ligeledes stærkt forlæn- 

 gede. Den indre Plade, som er noget kortere end det mid- 

 terste Halevedhæng, er særdeles smal og i den indre Kant 

 under Randbørsterne bevæbnet med omkring 35 bagtil i Længde 

 tiltagende Torner, Den ydre Plade er omtrent dobbelt saa bred, 

 med den indre Rand næsten lige, den ydre svagt bitet og be- 

 væbnet med en tæt og uafbrudt Rad af omtrent 30 Torner, 

 hvoraf den yderste som sædvanligt er den stærkeste. Ende- 

 segmentet er forholdsvis meget kort og jevnt tilrundet i Enden. 



Hannen (Tab. 33, Fig. 3) er omtrent af Hunnnens Stør- 

 relse, eller ubetydeligt mindre og kjendeå let fra samme ved 

 de øvre Antenners og Bagkropslemmernes forskjellige Bygning. 



De øvre Antenners Skaft (Tab. 34, Fig. 7) har sidste Led 

 noget tykkere end hos Hunnen samt ligesom hos de øvrige 

 Arter paa Undersiden forsynet med en tæt haarbesat Lob. 



Kjønsvedhængene (Fig- 8) ere forholdsvis korte og tykke 

 og foran Kjønsaabningen forsynet med 8 lange bøiede Børster. 



BagJcropslemmerne (Fig. 9 — 11) have særdeles lange 12 — 

 141eddede Grene forsynede med stærke Fjærbørster, og skiUc? 

 sig mærkeligt fra samme hos de øvrige Arter ved Forholdet 

 af den fra Basis af den indre Crren udgaaende Proces eller 

 Grjellevedhænget, som her er udviklet omtrent paa samme 

 Maade som hos andre Mysidehanner, uden at vise den for den 



