1 10 Ct. O. Sars. 



pigment. Den tidligere Slægt^benævnelse var hentet fra en 

 ligesaa udmærket Character, de excessivt forlængede og tynde, 

 næsten traadformige Fødder. Ved disse 2 Characterer ere al- 

 lerede Arterne af denne Slægt tilstrækkeligt characteriserede 

 ligeoverfor alle øvrige bekjendte Mysider. 



Slægten synes væsentlig at være nordisk, ja til og med 

 arctisk eller glacial, og dens Arter ere idetliele at betragte som 

 cegte Dybvandsformer. Man kjender hidtil 5 Arter, som alle 

 leve ved Norges Kyster, den ene af disse, E. serrata, tillige ved 

 England. I Middelhavet forekommer kun 1 Art, nemlig: 



1. Erythrops pygmæa, Gr. 0. Sars. 



N^ematopus elegans. Cf. 0. Sars, Zool. Reise 1862, pg-. 39. 

 „ pygmæa, G. 0. Sars. Zool. Reise 1865, pg. 17. 



Erj1;hrops pygmæa, Gr. 0. Sars. Monogr. Norg. Mysider I. pg. 33, 

 Tab. 2, Fig. 20—28. 



Af denne lille Art, den mindste af Slægten, har jeg i 

 Middelhavet kun tåget et Par Exemplarer, det ene ved Messina, 

 det andet ved Neapel paa omkring 20 Favnes Dyb. Den er 

 af alle Slægtens Arter den, som gaar høiest op; alle de øvrige 

 træffes først i en meget betydeligere Dybde. Ved vore Kyster 

 har den en mere sydlig Udbredning end de øvrige. Medens alle 

 de øvrige Arter af Slægten gaa langt ind i den arktiske Zone 

 og først her synes at opnaa sin fulde Udvikling, har jeg ikke 

 fundet nærværende Art længere Nord end til Trondhjemsfjorden. 

 Det var derfor heller ikke saa ganske uventet for mig at fin de 

 denne Art ogsaa repræsenteret i Middelhavet. 



