17 



Basaldel og en særdeles tynd og bøielig i eu iiii Spids udgaaende Endesnært. Fra Enden 

 af Leddet udgaar ligesom paa Iste Par eu mere eller mindre forlænget ucilieret Toi-n, 

 der maa betragtes som Endekloen. 



De 6 Par Fød der (Tab. 1 Fig. 14—15, Tab. 2 Fig. 7, 16, 24, Tab. 5, Fig. 5, 

 6, 7), hvis usædvanlig spinkle og stærkt forlængede Form udgjør en af de for nærværende 

 Slægt mest udmærkeude Characterer, ere alle af samme Bygning og samtlige ægte Gang- 

 fødder (pereiopoda). ' De beståa af den -egentlige Fod og Svømmepalpen, hvilken sidste 

 i sin Bygning fuldkommeu stemmer overens med samme paa Kjævefødderne og har samme 

 AntalLed som paa 2detPar af disse. Den egentlige Fod lader sig ogsaa meget naturligt 

 aiiede af den for Kjævefødderne beski'evne Grundform, omend Leddenes Tal og Form 

 viser sig temmelig forskjellig. De 3 første Led vise omtrent samme Form som paa 2det 

 ParKjævefødder, dog med den Forskjel, at 3die Led her er forholdsvis betydelig smalere 

 og stærkere forlænget. Endnu mere gjælder dette 4de Led, der ofte er mere end dobbelt 

 saa langt som de 3 foregaaende tilsammeu og særdeles smalt. I sin bagre Kant er det 

 forsynet med en Del Knipper af meget korte Børster, hvoraf nogle ere grovere end de 

 øvrige og i den ene Kant forsynede med nogle faa Sidehaar (Tab. 1 Fig. 14')- Den føl- 

 gende Del af Foden, hvis Længde varierer hos de forskjellige Arter; men som ialminde- 

 lighed omtrent er af samme Længde som det foregaaende Led, med hvilket det har en 

 meget bevægelig Articulatiou, forestiller hvad man hos Sl. Mysis benævner Tarsen og 

 svarer til de 2 ydre Led paa Kjævefødderne. Hos Mysis er denne Del ialmindelighed 

 inddelt i et stort Antal korte med lange Børstebundter besatte Led, hvorved den bliver 

 særdeles bøielig og faar nogen Lighed med Svømmepalpernes Svøber. Hos nærværende 

 Slægt bestaar den kun af 3 sparsomt børstebesatte Led foruden den her meget tydelige 

 Endeklo, der dog rigtigst bør betragtes som et 4de Led svarende til sidste Led paa 

 Kjævefødderne. Ved stærk Forstørrelse bemærker man nemlig (Tab. 1 Fig. 14") nærmere 

 Basis af denne Endeklo en tydelig Tværsutur, der angiver Enden af det overmaade lille 

 og smale sidste Led, hvorfra den egentlige Klo først tager sin Begyndelse. Hvad de 3 

 foregaaende Leds Længdeforhold angaar, saa er det første af dem altid det længste og 

 ialmindelighed betydeligt længere end de 2 øvrige tilsammeu samt i Enden skjævt af- 

 skaaret i Retningen indenfra udåd. De 2 følgende Led ere paa de første Fodpar næsten 

 indbyrdes af samme Længde; paa de øwige tiltager imidlertid det sidste af dem betydeligt 

 i Længde, saa at det paa de hageste er mere end V2 Gang saa langt; ved Enden bærer 

 dette Led et Knippe længere Børster, der gruppere sig kostformigt omkring Endekloen. 

 Med Hensyn tilFøddernes indbyrdes Længde, saa er det Iste Par altid det korteste, hos 

 enkelte Arter meget betydeligt kortere end de øvrige, der hos de forskj ellige Arter tiltage 

 mere eller mindre hurtigt i Længde bagtil. 



Som Vedhæng til de 2 hageste Fodpar kunne de 4 store Blade betragtes, der 



tilsammeu danne den ofte særdeles store Klækkepose hos Hunnerne. Det forreste 



3 



