20 



Stund i en svag Kalioplosning, etterat man ved Hjælp af en iiu Pensel har bortfjernet 

 Størsteparten af de ovenomtalte Børster, vil man bemærke (Tab. 1 Fig. 5), at disse sidste 

 udspringe alle langs den undre Flade af dette Vedhæng fra et smalt, opakt, Uere Gange 

 slyngeformigt bugtet Baand, der ved svag Forstørrelse viser en meget skarpt niarkeret 

 Tverstribning. Ved Anvendelsen af de stærkeste Forstørrelser viser det sig imidlertid 

 (Fig. 5'), at enliver af disse Tverstriber egentlig dannes af omtrent 8 tæt ved Siden af 

 hinanden i en Tverrad stillede smaa Knuder, hvoraf enhver giver Udspring til en af de 

 omtalte fine Børster, der synes at have en bevægelig Artikulation med samme. Hvad 

 disse Børster selv angaar, saa vise de sig under stærk Forstørrelse som fuldkommen 

 glasklare, noget lysbrydende, overalt lige tykke og i Enden stumpt tilrundede stavformige 

 Legemer, der nærmest i sit Udseende synes at stemme overens med de saakaldte Lugte- 

 papiller paa den ydre Svøbes inderste Del. Rimelig-vis ere de ogsaa Bærere for en eller 

 anden Slags mindre ditferentieret Sands, der rimeligvis staar midt iniellem Lugte- og 

 Folesandsen. Hos unge Hanner fattes disse Børster ganske, ligesom ogsaa det hele Ap- 

 pendix forst med Alderen lidt efter lidt danner sig. 



Fødderne stemme i den egentlige Stammes Form og Bygning fuldkommen overens 

 med samme hos Hunnerne, men adskille sig ved en forholdsvis betydelig stærkere Ud- 

 vikling afSvømmepalperne, hvis Basaldel især er af en langt kraftigere Bygning og bredere 

 oval Form, indvendig opfyldt med særdeles stærke, i tiere Bundter fordelte Muskler (cfr. 

 Tab. 1 Fig 17, Tab. 3 Fig. 24). 



De fra Basis af de 2 Par bagre Fødder udgaaende Plader, der danne Brystposeu 

 hos Hunnerne, mangle naturligvis ganske hos Hannerne. I deres Sted findes tæt bag 

 sidste Fodpars Insertion fæstede tæt ind mod hinanden til sidste Forkropssegments Bug- 

 side 2 smaa cylindriske f ortilkrummede Vedhæng, hvorigjennem vas deferens 

 testium fortsætter sig (Tab. 1 Fig. 17). Paa Spidsen af disse Vedhæng findes en spalt- 

 formig Aabning, der paa den øvre Side er bekrandset med (; tynde og hoiede Børster, 

 og til hvilken man hos Spiritusexemplarer ofte finder fastheftet en større eller mindre 

 Portion af en hvidagtig opak Materie, som er coaguleret Sæd. 



Vi komme nu til den for Hannerne mest udmærkende Charakter, hvorved ogsaa nærvæ- 

 rende Slægt meget skarpt adskiller sig fra den typiske Slægt Mysis, nemlig Bagkropsl em- 

 mernes Bygning. Som bekjendt ere disse Lemmer hos Hannerne af Mysis fuldkommen af 

 samme Bygning som hos Hunnerne alene medlTndtagelse af 3die og 4de Par, der (især 4de Par) 

 antage en ganske eiendommelig Udvikling, hvis Betvdning endnu ikke er klart oplyst. Hos 

 nærværende Slægt optræde de derimod alle som stærkt udviklede tvegrenede Svømmeorganer 

 af en meget lignende Bygning som hos de høiere Decapoder. De beståa alle (Tab. 1 

 Fig. 21—23, Tab. 5 Fig. 11) af en stor pladeformig, aflang-firkantet med stærke Muskler 

 opfyldt Basaldel, til hvis lige afskaarne Ende ere fæstede tæt ved hinanden i Midten 3 

 Aarer eller Svømmeplader. Disse sidste ere omtrent af samme Længde, eller den indre 



