21 



ubetydeligt kortere end den ydre, af en meget smal, næsten cylindrisk Form. afsmalnende 

 mod Enden, og inddelte i tiere korte tydeligt afsatte Led, hvoraf ethvert giver Udspring 

 til 2 lange cilierede Svømmebørster. Den ydre Aare bestaar ialmindelighed af 6 den indre 

 af 5 saadanne Led, hvoraf det Iste paa hver Gren er det største; paa den indre Aare er 

 dette Led udmærket ved en fra den ydre Kant ved Basis udgaaende temmelig stor la- 

 melløs Udvidning, der strækker sig paatværs over den ydre Aares Basis, og paa den tvert 

 afskaarne Ende er besat med 4 stærkt udviklede Hørebørster. Fra de øvrige Bagkrops- 

 lemmer adskiller imidlertid det Iste Par (Tab. 1 Fig. 21) sig ganske mærkeligt ved den 

 indre Aares rudimentære Udseende og eiendommelige Bygning. Den er her (Fig. 21') 

 uleddet, særdeles gjennemsigtig og membranøs samt neppe halvt saa lang som den ydre 

 Aare. Ved Basis viser den som paa de øvi-ige Par en ydre lamelløs med stærkt udviklede 

 Hørebørster besat Udvidning, hvorimod Endedelen danner en simpel noget indadkrummet 

 mod Enden udvidet og jevnt tilnindet Plade, der kim bærer en enkelt kort terminal Børste. 

 Paa Spiritusexemplarer viser denne ydi'e Del sig fyldt med et opakt granuleret Indhold, 

 der synes at være sammenløbet Blod. Endelig viser 4de Par (Tab. .5 Fig. 11) den For- 

 skjel, at den indi-e Gren er noget stærkere forlænget og at 3 af de yderste Børster i den 

 ydre Kant ere stærkere udviklede, gi'overe cilierede og paa en eiendommelig Maade bøiede. 

 Hos ganske unge Hanner ere Bagkropslemmerne fuldkommen af samme nidimentære Byg- 

 ning som hos Hunnerne. Det første Tegn til en Differentiering viser sig derved, at der 

 ved Basis af ethvert af disse Vedhæng danner sig udåd en liden Udbugtning. Denne 

 Udbugtning tiltager i Størrelse og skyder ud i en liden konisk Fortsats, som er det første 

 Anlæg til den ydre Aare. Samtidigt afsnører sig det inderste Stykke af Vedhænget til 

 et eget lidet Basalled, der mere og mere tiltager i Størrelse og i sit Inth-e vise tydelige 

 Spor til den senere optrædende stærke Muskulatur (cfr. Tab. 4 Fig. 29). Den indre Aare 

 er endnu fuldstændig af samme Udseende som Hunnens Bagkropslemmer, men lidt efter 

 lidt forlænges dens Endedel og afsnører sig, ligesom den nu betydeligt i Længde voxende 

 og fra Grundleddet tydeligt afsatte ydi-e Gren, i flere utydelige Led, hvorfra snart de i 

 Begyndelsen korte og ucilierede Svømmebørster spire frem. 



Haleviften stemmer idethele temmelig nøie overens med samme hos Hunnerne. 

 Kun viser det midterste Halevedhæng hos enkelte Arter et noget forandret Forhold af 

 Endetornernes indbyrdes Længde. 



De herhen hørende Arters Farvetegning er ganske eiendommelig og ofte sær- 

 deles vakker. Det prægtigt purpur- eller carminrøde Øiepigment er allerede ovenfor 

 omtalt. Den øvrige Krop er paa Grund af de særdeles tynde Integmnenter i høi Grad 

 gjennemsigtig og næsten fuldkommen vandklar. Paa visse Steder af Legemet findes imid- 

 lertid afsat et diffust mere eller mindre intensivt smukt orangefarvet Pigment, der giver 

 det hele Dyr et eiendommeligt broget Udseende. Ingen af disse Pigmentpletter have 

 imidlertid den for de egentlige Mysiser saa characteristiske stjerneformige Anordning, 



