26 



ubetydeligt concaveret; den indre viser omvendt eu meget svag Convexitet; Enden er 

 meget skraat afskaaret i Retningen indenfra udåd, saa at det indre fremspringende Hjørne 

 næsten indtager V^ af hele Bladets Længde. Den ydre Rand er fuldkommen glat uden 

 Spor af Børster eller Torner, men gaar fortil ud i en usædvanlig lang og stærk noget 

 udadbøiet tandformig Fortsats; til hele den indre og forreste skjævt afskaarne Rand er 

 derimod fæstede til særegne Afsatser en Række af omtrent 30 meget lange og stærke 

 utydeligt leddede Fjærbørster. 



■ 2det Par Kjævefødder (Fig. 13) ere af en meget kraftig Bygning. Det 4de Led 

 er især meget stærkt udviklet, ligesaa langt som de 3 foregaaende tilsammen samt tem- 

 melig stærkt bøiet med den indre Rand i Midten tydeligt indbugtet. Endedelen eller 

 Tarsen er ligeledes stærkt udviklet og omtrent af foregaaende Leds Læ^ngde. Dens sidste 

 Led er af oval Form, neppe en Trediepart saa langt som det andet og overalt saa tæt 

 besat med fine Haarbørster, at Ledets Form først ved Gompression bliver synligt (Fig. 13'); 

 den fra Enden af Leddet udgaaende Endetorn eller Klo er meget liden, kun af Leddets 

 halve Længde; i Kanterne af Leddet findes paa hver Side, fæstede til særegne Afsatser, 

 B — 7 af de ovenfor omtalte eiendommelige med traadformig Endesnært forsynede cilie- 

 rede Torner. 



Fødderne (Fig. 14, 15) vise den for Slægten eiendommelige tynde og spinkle 

 Form, skjøndt de i denne Henseende endnu langt overtræifes af samme hos flere af de 

 øvi'ige Arter. De tiltage jevnt og ikke synderligt betydeligt i Længde bagtil. Iste Par 

 rækker fremstrakt næsten til Enden af de øvre Antenners Pedunkler eller er omtrent af 

 Rygskjoldets Længde, medens sidste Par er Vs længere og tilbagestrakt naar omtrent til 

 Begyndelsen af sidste Bagkropssegment. Endedelen eller Tarsen er paa de forreste Par 

 (Fig. 14) betydelig kortere end det foregaaende Led, men bliver paa de bågeste Par 

 (Fig. 15) omtrent af samme Læmgde som dette; dens Iste Led er paa disse sidste Par 

 omtrent V^ længere end de 2 øvrige tilsammen. Svømmepalpen er paa Iste Par omtrent 

 halvt saa laug som selve Foden, hvorimod den paa de bågeste Par neppe er mere end 

 V3 saa lang; dens Endesvøbe er paa alle Fodpar delt i 5 Led. Fødderne ere hos nær- 

 værende Art rigeligere forsynede med Børster end hos de øvrige; paa 4de Led tæller 

 man saaledes i den indre Kant 8 — 10 Børsteknipper, hvoraf enkelte ere temmelig lange 

 og vise en enkelt grovere i den ene Kant ved Roden grovt cilieret Børste (Fig. 14'). 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 26) er lidt mere end halvt saa langt som sidste 

 Bagki-opssegment, dets Brede ved Basis noget større end La^ngdeu og omtrent dobbelt 

 saa stor som Bredeu bagtil; Sidekanterne ere næsten fuldstændig lige, medens den bagi-e 

 Rand viser en tydelig skjønt svag Convexitet. Af de 4 Endetorner ere de 2 inderste 

 næsten dobbelt saa lange som de 2 ydre og ikke fuldt af Vedhængets halve Længde 

 samt lige bagudrettede, medens de ydre fra Sidehjørnerne udgaaende Torner ere rettede 



