36 



Arter derved, at den aldrig tindes paa saadanne Dybder, som disse. Jeg har aldrig fun- 

 det den dybere ned end 10—12 Favne, hvorimod den gaar op lige til 3—4 Favne. Heller 

 ikke er den som de øvi-ige Arter udelukkende bunden til blød leret eller mudret Bund, 

 men forekommer ogsaa mellem Alger og paa grov Sandbimd. 



Farven er ialmindelighed som hos de øvrige Arter, idet Kroppen er gjennem.sigtig 

 med enkelte orangefarvede Shatteringer, livoraf de paa Ventralsiden af Bagkroppen i 

 Regelen ere af en betydelig lysere, næsten okergul Farve. Undertiden viser dog Krop- 

 pens Farve et meget forandret Udseende, hvilket især er Tilfældet med de paa Sandbund 

 forekommende Individer. Dette har sin Grund i et opakt kridhvidt Pigmentstof, der især 

 paa Forkroppen (Rygskjoldet) er særdeles stærkt udbredt, dannende talrige auastomose- 

 rende Forgreninger, hvorved det hele Dyi- faar et eiendommeligt hvidspraglet Udseende. 

 Øinenes Pigment er altid ens hos alle Exemplarer og af en dyl)ere zinoberrød Farve end 

 hos E. Goesii og serrata, mere lignende samme hos E. microphthalma. 



Denne Ait er især characteriseret ved sin ringe Størrelse, sine korte Fodder og 

 2 det Par Kjævefødders Bygning. 



5. E r y t h r p s a I) y s s o r u in. g. o. S. 



(Tab. 5 Fig. 1—12). 

 Erythrops abyssoruui, G. 0. Sårs, Undersøgelser over Christianiafj ordens Dybvandsfauna pg. 22. 



Diagnose. E. serratæ valde affinis sed fere duplo major. Scutum dorsale niagis 

 dilatatum, coq^ore postico multo latius, autice et postice fere æqve latum, margine frontali 

 sat arcuato in medio aliqvantum exserto et anguste rotundato. Corpus posticum tenue 

 sublineare, segmento ultimo sat elongato et 2 antecedentibus junctis longitudine fere 

 æqvali. Oculi qvain in E. serrata minores et intervallo sat longo a se remoti, obliqve 

 pyi'iformes, a^qve longi ac lati, pigmento supra viso niagno reniformi. Sqvamæ antenn, 

 inferior. sat elongatæ plus qvam tertia parte pedunculis longiores, anguste lineares, mar- 

 gine externo in dentes 7—8 antice vergentes anteriorem angulum externum occupantem 

 diviso, apice obliqvissime truncato, angulo intenio longe porrecto et apicem aculei anguli 

 exterioris longe superante; setæ marginis interioris et apicis circiter 38. Maxillipedes 

 2di paris validi, parte terminali articulo antecedente multo longiore, articulo ultimo sat 

 elongato et hirsutissimo, aculeo terminali brevi, lateralibus nimierosis (20 vel ultra). 

 Pedes tenuissimi et valde elongati, postice magnopere longitudine increscentes, ita ut 

 par posticum longitudinem fere totius corporis æqvet et reflexum appendices etiam cau- 

 dales superet. Pai-s eorum terminalis in Imo pari articulum antecedentem longitudine 

 vLx superans, in posterioribus vero multo (tertia circiter parte) longior, articulo ejus Imo 



