12 



eller danner ligesom et særskilt Slags Hovedskjokl. Seet ovenifra er det bagtil kun lidet 

 bredere end fortil; dets forreste Rand eller Pandepladen er i Midten mellem Roden af 

 Øinene noget fremstaaeude uden imidlertid at danne noget rostrumlignende Fremspring. 

 Seet fra Siden er det fortil skraat afskaaret med det nedre Hjørne afrmidet. Dets nedre 

 Rand viser sig i Midten svagt indbugtet og lader Størsteparten af Munddelene og Basis 

 af samtlige Fødder fvildkommen ubedækket; den bagre Rand er i Midten dybt indbugtet, 

 saa at de 2 sidste Forkropssegmenter oventil for en stor Del ere ubedækkede. Paa hver 

 Side gaar det bagtil ud i en liredt tilrundet Lob, der kun lidet naar udover Siderne af 

 sidste Forkropssegment. Som hos Mysis danner Rygskjoldet foran Tverfuren overalt den 

 umiddelbare Kropsvæg og er her med sine Kanter fast forvoxen med de omliggende Dele; 

 bag denne Fure er det derimod kun dets øverste Del, der saaledes fungerer som Krops- 

 væg, hvorimod Sidedelene kun løst bedække Kroppen og endog for en Del staa betydeligt 

 ud fra samme, dannende paa hver Side en tydelig Cavitet, der nøiagtig svarer til 

 Brancbialcaviteten hos de høiere Decapoder. Grændsen mellem begge disse Dele af 

 Rygskjoldet betegnes ved en tydeligt nuu-keret bueformigt bøiet Linie, der danner en oven- 

 fra seet tuugeformig Figur, hvis Basis ligger fortil ved den ovenomtalte Tverfure og her 

 indtager hele Rygskjoldets Brede, medens den bagtil efterhaanden afsmalnes og ender 

 stumpt tilrundet et Stykke fra den hageste concave Rand af Rygskjoldet. Man kan saa- 

 ledes paa Rygskjoldet adskille 4 tydeligt begrændsede Dele eller Regioner, en forreste, 

 en dorsal og 2 laterale, som man i Analogi med de høiere Decapoder kan betegne re- 

 spective som 1 regio gastrica, 1 regio hepatica og 2 regiones branchiales. Paa den undre 

 Side af Cephalothorax bemærkes mellem Fødderne det hos Hunnerne temmelig brede, 

 hos Hannerne betydelig smalere Brystskjold, der tager sin Begyndelse fortil ved Iste Par 

 Maxillipeder, imellem hvis Basis det skyder frem i en rundagtig temmelig stærkt frem- 

 springende Lob (Tab. 1 Fig. 12, Tab. 2 Fig. 4). Det er ved Tverfurer afdelt i 8 tydelige 

 Segmenter, svarende til de 2 Par Kjævefødder og de 6 Par egentlige Fødder og har paa 

 Midten af hvert Segment en eiendommelig formet Fortsats (Tab. 2 Fig. 5—6), der viser 

 en cylindrisk Stilk og en kugleformigt udvidet Endedel (capitulum), besat med i alle 

 Retninger udstaaende Torner. 



Bagkroppen, der under D>Tets Bevægelser bæres næsten fuldstændigt lige 

 udstrakt i horizontal Retning, er slank, liniedannet, cylindrisk, bagtil kun lidet afsmalnende. 

 Af dens fi Segmenter er det sidste betydeligt længere end de øvrige, der indbyrdes om- 

 trent ere af ens Længde. 



Øinene (cfr. Tab. 1 Fig. 4), hvis livligt purpurrøde Pigment er saa iøinefaldende 

 paa det levende Dyr, vise ovenfra seede en meget bred pæredannet Form med Brede og 

 Længde omtrent ligestore. Ved nærmere Undersøgelse vise de sig dog især oventil 

 stærkt afplattede, saa at deres verticale Gjennemsnit neppe er halvt saa stort som deres 

 horizontale (sml. Tab. 1 Fig. 1—3); omtrent paa Midten af den øvi-e næsten concave 



