4 



II. 



I Visdoms heie Haller 



Hans Ungdom fik sin Daah, 



Hvor Lys i Strømme falder 



Paa Minder og paa Haab ; 



Hvor Sandlie^ls Tale lyder 



Og mægtig sønderbryder 



Hvert Skal og alle Larver 



Og Tingens Væseu tyder; 



Hvor Skjønhed Formen gyder 



I Toner og i Farver 



Om det af Aanden Vundne, 



Det Værende og Svundne. 



I disse Lysets Leire 



Han stred, og sine Seire 



I Farvens (ilands, i Tonen 



Bar med sig o]) paa Tronen. 



Han ynded vore Sale. 



Nu floromvundne tale 



iJe om den tunge Sorgens Fest, vi feire. 



IIL 



Kong Carl er luevnt den Hjerterige: 



Han elskede Norges Land 



Fra Strand til Strand. 



Vor Fjeldviddes høie Stilhed 



Med glittrende Jøkelpigge, 



Med Vande, som mørke ligge, 



