deres Indre en paa levende Dyr meget iøinefaldende uregelmæssig smuk lyserød Pig- 

 nientansan)ling, som ganske fattes hos Pseudomma og som viser, at de dog her virkelig 

 fungere ialfald som et Slags Lysfornemmelsesorgan. Dette Pigment er imidlertid meget 

 flygtigl og forsvinder meget kort Tid efterat Exemplaret er kastet paa Spiritus (se Fig. 3). 

 Fra samme hos Pseudomma atVige Øinene hos nærværende Myside ogsaa derved, at de 

 ikke ere sammensmeltede med hinanden, men fuldstændig adskilte, skjøndt stødende tæt 

 op mod hinanden i Midten. De ere af triangulær Form med den ydre Rand næsten 

 lige og parallel med Kroppens Axe samt dannende med den ligeledes lige forreste Rand 

 en næsten ret Vinkel; den bågeste og længste Rand er skjæv og svagt indbugtet i Mid- 

 ten; den inderste Ende smalt tilrundet. Ingen Tænder findes i Randen som hos Pseu- 

 domma; deiimod l>emærkes oventil nær den forreste Rand et lidet knudeformigt Frem- 

 spring. Tilsammen vise Øinene sig (se Fig. 2 og 22) som en foran Panderanden frem- 

 skydende og Basis af Antennerne dækkende firkantet, i Enden lige afskaaren pladeformig 

 Udbredning, der til Siderne ikke rager ud over Rygskjoldet. Ved nøiere Undersøgelse 

 kunde paa Spirilusexemplarer (Fig. 3) bemærkes i det Indre af Øiepladerue talrige mør- 

 kere eller mere opake Pletter, som synes at være Enderne af de oblitererede Synsner- 

 ver, der imidlertid ikke her synes at frembyde den regelmæssige radiære Anordning som 

 hos Pseudomma. 



De øvre Antenners Pedunkel (Fig. 4) er særdeles kort og tyk, neppe længere' 

 end Rygskjoldets halve Brede fertil. Dens Iste Led er usædvanlig kort og gaar udåd 

 ud i en med cilierede Børster besat smal konisk Fortsats. 2det Led er endnu kortere 

 og tager sig kun ud som en smal Ring mellem Iste og sidste Led. 3die Led er det 

 største af alle o^; længere end de 2 øvrige tilsammen, 4kantet, ubelydeligt længere end 

 bredt, med en Rad af 16 — 18 cilierede Børster langs den indre Kant foruden de sædvan- 

 lige fra det indre Hjørne udgaaende. Den skjælformige med de 5 divergerende Høre- 

 borster besatte Korlsats mangler heller ikke her paa den øvre Side nær Enden. AfSvø- 

 berne er den ydre betydelig længere end den indre og forsynet ved Basis med et stort 

 Antal haandformige bøiede Lugtepapiller, hvoraf enhver er fæstet til et særskilt lidet Led. 

 Svøl)ernes nøiaglige Længde formaar jeg imidlertid ikke med Bestemthed at angive, da 

 de altid blive delvis afbrækkede ved Indfangningen af Exemplarerne. 



De nedie Antenners Basaldel (se Fig. 5) er af sædvanlig Form, tyk og plump, 

 beslaaende af 3 paa den nedre Side tydeligt adskilte Led, hvoraf det sidste udåd ved 

 Roden af del bladdannede Vedhærig danner en temmelig stor skjælformig Fortsats, der 

 ogsaa, naar Dyret sees ovenfra (Fig. 2 og 22), viser sig ragende frem paa hver Side af 

 de rudimentære Øine. Det bladdannede Vedhæng (se Fig. 5) er temmelig stort, omtrent 

 dobbelt saa langt som de øvre Antenners Pedunkel og omtrent 3 Gange saa langt som 

 bredt. Af Form er det smalt uvalt eller næsten lineært, bredest nær Basis og lidt af- 

 smalnende mod Endeii, der er noget skjævt afskaaret i Retningen indenfra udåd. Dets 



