19 



Udførselsaabningen er beliggende. Den længste af Lapperne er besat med en Tværrad 

 af krummede Børster, og langs den ydre Side findes desuden en Rad af korte Hørebørster. 



Bagkropslemmerne (Pl. VII fig. 28 — 30) ere alle udviklede til tvegrenede 

 Svømmeredskaber med særdeles bred, pladeformig, 4kantet Basaldel og lange leddede 

 med cilierede Svømmebørster besatte Grene. Paa Iste Par (Fig. 28) er dog som sæd- 

 vanlig den indre Gren rudimentær og særdeles kort, neppe ^ saa lang som den ydre og 

 uleddefc med Enden stumpt tilrundet og paa den bagre Side (men ikke i Enden) forsynet 

 med 2 Tværrader af Hørebørster (se Fig. 29). Den ydre pladeformige Udvidning, som 

 denne Gren danner saavel her som paa de øvrige Par, er smal, lineær og lige afskaaren 

 i Enden samt forsynet paa Iste Par med 6, paa de øvrige Par med 5 lange Hørebørster. 

 Paa sidste Par udgaar der endnu (se Fig. 32) tæt bagenfor denne Udvidning en mindre 

 konisk Fortsats, der ender med en enkelt cilieret Børste. Endelig adskiller næstsidste 

 Par (Fig. 30) sig fra de øvrige derved, at der fra den ydre Grens sidste Led udgaar 

 ikke som paa de øvrige Par 2 cilierede Svømmebørster, men en enkelt lang, ligebagud- 

 rettet Torn, der nær den noget bøiede Spids er særdeles grovt og tæt cilieret. 



Farven hos de herhen hørende Arter er noget forskjellig, men adskiller sig 

 strax fra samme hos de ægte Mysis'er derved, at Pigmentet ikke som hos disse danner 

 regelmæssige forgrenede Pletter eller Pigmentstjerner, men er fordelt i Form af smaa 

 Punkter og uregelmæssigt bugtede Linier over Legemet især langs dettes Ventralside. 

 Kun paa enkelte Steder gjenfinder man den for Mysis'erne characteristiske sljerneformige 

 Anordning af Pigmentet, nemlig paa hver Side af Brystposen og paa de øvre Antenners 

 Pedunkler. Hos alle 3 Arter findes ogsaa ved Roden af det midterste Halevedhæng 2 

 meget iøinefaldende jevnsides liggende sorte Pigmentpletter, der udsende fortil og tildels 

 ogsaa bagtil uregelmæssigt bugtede Pigmentstriber. 



Årterne af denne Slægt ere dels ægte Dybvandsfoiiner, dels sublittorale. Ingen 

 af dem er imidlerlid ligesom de fleste Arter af Siægten Mysis egentlige littorale Former, 

 men træffes aldrig førend i en Dybde af nogle Favne. De ere mindre raske i sine Be- 

 vægelser end de ægte Mysis'er og holde altid til tæt ved Bunden, medens hine som be- 

 kjendt ofte streife om i Flokke nær Overfladen af Våndet. 



Vi have som anført 3 herhen hørende nordiske Arter, der ere let at adskille fra 

 hinanden, foruden ved Størrelsen, ved Formen af de nedre Antenners bladdannede Ved- 

 hæng og af det midterste Halevedhæng, tildels ogsaa ved den almindelige Kropsforui og 

 Farven. 



