Telson bene evolutuin, elongato-triangulare, apice breviter fisso setisqve 2 elonga- 

 tis ornato, inarginibus lateralibus et apice loboium terminalium fortiter aculeatis. 



Uropoda structura solita, organo acustico ad basin laminæ interioris bene evo- 

 luto, otolitho niagno et incrustato. 



Nærværende Slægt er gruudet paa den af mig i 18G4 kortelig beskrevne My sis 

 insignis, som jeg dengang kun kjendte i et enkelt fuldvoxent Hun-Individ. Efter senere 

 at have gjenfundet denne Form i iiere Exemplarer, saavel Hanner som Hunner, kom jeg 

 dog snart til Erkjendelsen af, at den ikke var nogen ægte Mysis, men maatte, i Lighed 

 med tiere andre af mig opdagede Mysider, opfattes som Typen for en egen Slægt, for 

 hvilken jeg 5 Aar senere foreslog Benævnelsen Mysideis. Blandt de øvrige Myside- 

 slægter synes den efter den ydre Habitus nærmest at slutte sig til Sl. Mysid opsis '), 

 fra hvilken den dog bestemt skiller sig ved en væ-sentlig forskjellig Bygning af saavel 

 Kindbakkerne som det 2det Par Kjæver. Slægten indeholder for Tiden kun en eneste 

 Art, og de i generisk Henseende udmærkende Characterer ville derfor nærmere blive om- 

 handlede ved dennes Beskrivelse. 



13. iVysideis in«ig;'iiis, G. 0. Sårs. 

 (Tab. IX & X.). 



Mysis insignis, G. Sårs, Zoologisk Reise i 18G3, pg. 21. 



Mysideis insignis, G. 0. Sårs, Undersøgelser over Christianiafjordens Dybvandsfauna, 



pg. 28. 



Charact. spee. : 



Corporis forma sat robusta, cephalothorace leviter dilatato, corpore postico illo 

 nonnihil angustiore. 



Scutum dorsale breve, segmenta 3 postica cephalothoracis supine nuda relinqvens, 

 angulis infero-lateralibus rotundato-productis, lamina frontali inter oculos leviter exerta 

 et anguste rotundata. 



Oculi permagni et lati, approximati, breviter pyriformes, latiores qvam longiores, 

 pedunculis brevissirais, pigmento niaximam oculi partem occupante intus profunde emarginato. 



Antennarum superionnn pedunculus tertiam circiter cephalothoracis longitudinis 

 partem æqvans, articulo ultimo sat magno et basali vix breviore. 



') Se 2det Hefte af denne Monographi. 



