21 



Arter ere fuldkommen glatte. Det bagre Indsnit (se Fig. 4) indtager omtrent '/g af \ed- 

 hængets Længde, og de det begrændsende, noget convexe Kanter ere tæt besatte med 

 ensformigt udviklede Tænder. Endeloberue ere tilspidsede og noget divergerende, samt 

 bære hver en enkelt, temmelig lang terminal Torn. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 5) ere af meget smækker Bygning. Den indre 

 Plade er noget længere end det midterste Halevedhæng og af den sædvanlige lancetdannede 

 Form. Høreapparatet ved Basis er noget stærkere iidviklet end hos de 2 foregaaende 

 Arter og Otolithen betydelig større, men af den samme bløde og let forgjæugelige Be- 

 skaffenhed som hos disse. Tæt bag Hørecaviteten er under Randbørsterne i den indre 

 Kant fæstet en enkelt Torn. Den ydre Plade er særdeles smal og omtrent '/s længere 

 end den indre. Ligesom hos de øvrige Arter er dens basale Del ved en utydelig Tvær- 

 sutur sondret fra den øvrige Del og i den ydre Kant begrændset ved en stærk Afsats, 

 hvortil er fæstet 2 Torner. Foran disse er den ydre Kant af Pladen ganske glat. 



Hannen (Tab. XV, Fig. 3) er omtrent af samme Størrelse som Hunnen og let 

 kjendelig fra denne ved sine stærkt udviklede Bagkropslemmer. 



De øvre Antenners Skaft (Tab. XVI, Fig. (i) har sidste Led stærkere opsvul- 

 met end hos Hunnen og ved Enden nedenunder forsynet med den sædvanlige haarede Lap, 

 der i Form og Beskaftenhed stemmer nær overens med samme hos Hannen af B. arctica. 



Fødderne (Fig. 7) have Svømmegrenen stærkere udviklet og næsten af hele 

 Fodens Længde, med betydelig bredere Basaldel end hos Hunnen. 



De ydre Kjønsvedhæng (Fig. 8) ere simpelt ovale eller elliptiske uden al 

 Børstebevæbning. 



I Bagkropslemmernes Bygning findes følgende Afvigelser fra samme hos B. 

 arctica. 



Paa Iste Par (Fig. 9) er den indre Gren betydelig mindre og af en forskjellig Form. 

 Dens basale Udvidning er nemlig (se Fig. 9 a) noget stærkere fremtrædende, medens den 

 ydre Del er langt kortere og koniskt tilløbende. I den indre Kant har denne Gren 2 tem- 

 melig lange og stærke Torner, og langs ad den nedre Side den sædvanlige Rad afFjærbørster. 



Saavel 2det som 3die Par (Fig. 10 og 11) har den ydre Gren stærkt forlænget og 

 bestaaende af 15 Led, hvoraf de 5 yderste ere forsynede med ganske korte, uciiierede 

 Børster, der paa Sdie Par (se Fig. Ila) antage Formen af Torner. Den basale Udvidning 

 paa den indre Gren (se Fig. 13) viser en lignenne Form som hos Hannen af B. arctica. 



Nærværende ved sin usædvanlig spæde Kropsform og colossalt udviklede øine 

 let kjendelige Art adskiller sig, som man vil have seet, i flere Henseender ikke saa ganske 

 ubetydcligt fra de 2 foregaaende. Da den imidlertid i andre væsentlige Punkter steninuir 

 overens med disse, har jeg ikke for Tiden fundet tilstræ'kkelig < )pfordring til at skille den 

 generiskt fra samme. 



