ere i den indre Kant forsynede roed korte Børster og tiltage successivt i Størrelse. Ste 

 Led er betydelig kortere end 4de og af den sædvanlige kølledannede Form. Sidste Led 

 er koniskt tilløbende og forsynet med en meget distinct Endeklo foruden en Del cilierede 

 Torner og talrige fine Haarbørster. Viften viser den sædvanlige lancetdannede Form og 

 er adskilligt længere end Basalleddet. Svømmegrenen er kraftigt udviklet, længere end 

 selve Kjævefodden, med Basaldelen stærkt pladeformigt udvidet og udåd endende i et 

 skarpt Hjørne. Endedelen er sammensat af 13 Led. 



2det Par Kjævefødder (Fig. 2) ere noget, skjondt ikke betydeligt længere end 

 Iste Par og have 4de og Ste Led som sædvanligt stærkere forlængede ogindbyrdes omtrent 

 af ens Længde. Sidste Led er af smalt elliptisk Form og særdeles tæt børstebesat, uden 

 nogen tydelig Endeklo. Svømmegrenen er stærkere udviklet end paa Iste Par og har 

 flere Led i Endedelen. 



Fødderne (Fig. 3) vise et meget characteristisk Udseende, der minder adskilligt 

 om samme hos de høiere Decapoder. De ere forholdsvis kraftigt hyggede; men aftage 

 noget i Størrelse bagtil, saa at sidste Par er betydelig baade kortere og tyndere end Iste 

 Par. Forøvrigt er deres Bygning fuldkommen ens. Af Leddene er det 4de længst, næsten 

 dobbelt saa langt som 3die og noget afsmalnende mod Enden. Langs den indre og tildels 

 ogsaa ydre Kant ere begge disse Led besatte med korte Børster. Tarsen er omtrent af 4de 

 Leds Længde og bestaar kun af 2 med hinanden fast og som det synes ubevægeligt for- 

 bundne Led, hvoraf det sidste er længst og ved Spidsen forsynet med et tæt Knippe af 

 fine Børster, der ere 2-leddede og i den ydre Halvpart fint cilierede. Endekloen er (se 

 Fig. 4) usædvanlig kraftigt udviklet, knivformigt tilskjærpet og i Spidsen krummet. Den 

 viser som sædvanligt et særegent basalt Afsnit, der ved en meget skjæv Sutur forbinder 

 sig med den egentlige Klo. Svømmegrenen er særdeles kraftig og af samme Bygning 

 som paa Kjævefødderne. 



Brystposen, der ofte (se Tab. XVH, Fig. 1 og 2) danner et særdeles stærkt, 

 næsten kugleformigt Fremspring under den bagre Del af Forkroppen er sammensat af 3 

 Par vel udviklede Plader (se Tab. XVHI, Fig. 5), der hurtigt tiltage i Størrelse bagtil. 



Bagkropslemmerne (Fig. 6 og 7) ere meget smaa og have den ydre Udvid- 

 ning næsten umærkelig. De tiltage noget, skjøndt ikke betydeligt i Størrelse bagtil og 

 ere forholdsvis kun sparsomt børstebesatte. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 8) er stærkt forlænget, betydelig længere 



end sidste Segment, og mere end Vs saa langt som Bagkroppen. Det er af en meget 



smal lancetdannet Form, oventil svagt concaveret, og viser nærmere Basis en tydelig Ind- 



knibning, hvorfra det successivt afsmalnes mod den stumpt koniske Spids. Denne er be- 



væbnet med 2 stærke Torner, mellem hvilke findes en liden tynd, i 3 uligelange Tænder 



udgaaende samt med 2 korte Børster forsynet Pladc (se Fig. 9 og 10). Sidekanterne af 



Vedhænget ere bevæbnede med et stort Antal af uligestore Torner, der ere grupperede 



4* 



