30 



Antennarum superiorumpedunculus plus minusve elongatus, articulo 2do supine 

 producto et setifero, lobo hirsuto maris structiira solita; inferiorum sqvama angusta, lan- 

 ceolata, distinctissime biarticulata, undiqve setifera. 



Partes raasticationis structura solita. 



Pedes angiisti et debiles intus longe setiferi, tarso Sarticulato. ungve termiuali 

 tenuissimo fere setiforrai. 



Marsupium feminæ laminis 6 distinctis formatum. 



Appendices genitales maris breves et crassæ apice setis curvatis ornato. 



Pl e op oda feminæ parva et angusta, maris vero omnia bene evoluta, biramea, 

 natatoria, ramo interno Imi paris brevissimo uniarticulato, apice obtuso, dilatatione basali 

 in omnibus paribus simplice, angusta, apice setifero, ramo externo penultimi paris elongato, 

 articulis 3 ultimis setis destitutis sed spinis 3 validis armatis. 



Tel son plus minusve lingvæforme, apice iutegro, aculeis niarginalibus numerosis 

 apicem versus inæqvalibus. 



Uro poda angusta. lamina interna intus sub setis margiualibus fortiter aculeata, 

 basi sat tumefacta, otolitho magno ; externa illa niulto longiore. sublineari, undiqve setifera. 



Typen for denne Slægt er den af mig i 1864 beskrevne Mysis gracilis, som 

 dengang kun forelaa i et enkelt Hun-Individ. Efter senere at have fundet fuldt udviklede 

 Hanner, kom jeg dog snart paa det Rene med, at denne Form nødvendigvis maatte skilles 

 generiskt fra Slægten Mysis. Ved Fundet af en meget næstaaende Art, M, lingvura, 

 bestyrkedes jeg end mere i min Antagelse, at der her forelaa en ny Slægtstype afMysider, 

 og i 1869 foreslog jeg for samme Benævnelsen Leptomysis. Siden den Tid ere endnu 3 

 nye Arter komne til fra Middelhavet, saa at Slægten for Tiden tæller ikke mindre end 5 

 forskjellige Arter. 



I sin ydre Habitus ligne Hunnerne af denne Slægt særdeles meget Hunnerne af 

 Slægten l\Iysis. Dog kjendes de strax fra disse ved den eiendommelige smale Form af 

 de nedre Antenners Blad, paa hvilket den ydre Del er skarpt afgrændset som et særskilt 

 Endesegment. Hannerne skille sig meget væsentligt fra Hannerne af Sl. Mysis ved Byg- 

 ningen af Bagkropsleramerne, der ligesom hos de i det foregaaende omtalte Mysider samt- 

 lige ere omdannede til tvegrenede Svømmeredskaber. Slægten indeholder 2 nordiske Arter, 

 som i det følgende nærmere skulle blive beskrevne. 



