32 



sparsomt Kropspigment. Dette, der viser en gul i rødligt overgaaende Farve, er hoved- 

 sageligt afsat paa Bagkroppen, hvor der paa hvert Segments Bugflade bemærkes en liden 

 Plet. Ved Enden af sidste Segment udbreder denne Plet sig opad Siderne og fortsætter 

 sig som et diffust rødgult Pigment over det midterste Halevedhæng og delvis ogsaa nedover 

 de ydre Halevehæng. Paa Siderne af Brystposen lindes sædvanligvis nogle mere eller 

 mindre dentritisk forgrenede Pigmentpletter af rødlig Farve. 



Integumenterne vise ved nøiere Betragtning overalt en eiendommelig ru Overflade, 

 idet der fra dem hæve sig talrige smaa i-hombiske Skjæl, der seede i Profil tåge sig ud 

 som Smaapigge (se Tab. XIX, Fig. 6). Denne eiendommelige Structur er ikke blot tydelig 

 paa selve Kroppen, men ogsaa paa de fleste af dennes forskjellige Vedhæng. 



Kropsformen er (se Tab. XIX, Fig. 1 og 2) særdeles slank og spæd, ovenfra 

 seet (Fig. 1) næsten lineær, med Forkroppen neppe bredere end Bagkroppen. Denne sidste 

 afsmalnes kun ganske svagt bagtil og har sidste Segment som sædvanlig længst, skjøndt 

 ikke meget længere end det foregaaende. 



Rygskjoldet er forholdsvis meget lidet og dækker paa langt nær ikke hele For- 

 kroppen, hvis sidste Segment i sin hele Orakreds træder frit frem bag samme. Da den 

 bagre Eand af Rygskjoldet er temmelig dybt udrandet, bliver den dorsale Del ogsaa af de 

 2 — 3 foregaaende Segmenter ubedækket. Fortil gaar Rygskjoldet ud i en triangulær med 

 en skarp Spids endende Pandeplade, der rækker næsten til Enden af de øvre Antenners 

 Basalled. Til hver Side er denne Pandeplade begrændset af et kort Indsnit (se Fig. 4 og 5). 

 De nedre forreste Hjørner danne en tydelig, skjøndt ikke meget stærkt fremspringende 

 Vinkel. 



in ene ere af betydelig Størrelse og rage til hver Side langt ud over Rygskjol- 

 dets Sidekanter. De ere af pæredanuet Form og skilte i Midten ved et temmelig langt 

 Mellemrum. Den facetterede Del indtager mere end Halvparten af Øiet og har et dybt 

 sort Pigment. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 7 og 8) er forholdsvis spinkelt bygget. Iste 

 Led er omtrent saa langt som de 2 øvrige tilsammen og har ved Enden i den ydre Kant 

 den sædvanlige børstebesatte Fortsats. 2det Led er ganske kort, men stærkt fortykket, 

 gaaende oventil ud i en konisk Fortsats, hvortil er fæstet en skråa Tværrække af 7—10 

 lange bøiede Børster. Sidste Led er noget nær af cylindrisk Form, uden at være mærk- 

 bart udvidet mod Enden. AfSvøberne er den yderste som sædvanlig længst og ved Basis 

 forsynet med de sædvanlige Lugtetraade. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 9) udmærker sig ved sin særdeles smale, lan- 

 cetdannede Form og dets skarpt udprægede Segmentering. Det er næsten dobbelt saa 

 langt som de øvre Antenners Skaft, bredest ved Basis og successivt afsmalnende mod 

 Enden samt i begge Kanter og ved Spidsen forsynet med stærke til særegne Afsatser 

 fæstede Fjærbørster, hvoraf de i den indre Kant som sædvanlig ere længst. Den ydre 



