40 



Beskrivelse af Hnnneu. 



Længden af de største Individer overstiger neppe 14mm. 



Legemet er i høl Grad gjennemsigtigt, saa at flere af de indre Organer med stor 

 Tydelighed skinne igjennem de tynde Integumenter. Disse ere hist og her prydede med 

 smaa, uregelmæssigt fordelte Pigmentstjerner af en vakker rosenrød Farve. PaaBagkrop- 

 pen sees flere saadanue saavel langs ad Ryggen som Siderne. Hele Mundregionen med 

 sine forskjellige Vedhæng er af en dyb purpurrød Farve, og paa Fødderne sees afvexlende 

 purpurrøde og gulagtige Tværbaand. I den forreste Del afForkroppen skinner den store, 

 kugleformige Tyggemave med stor Tydelighed igjennem og viser en lignende intensiv pur- 

 purrød Farve som Munddelene. 



Kro ps form en er (se Tab. XXII, Fig. 1 og 2) temmelig slank, ikke ulig samme 

 hos Arterne af den egentlige Slægt Mysis. Dog skiller den sig strax ved Bagkroppens 

 langt svagere Bygning og eiendommelige, stærkt nedtrykte Form. Af dens Segmenter er 

 detsidste længst, lige saa langt som de 2 foregaaende tilsammen. Forkroppen, der er 

 kjendeligt bredere end Bagkroppen, viser ovenfra seet (Fig. 1) overalt omtrent ens Brede. 



Rygskjoldet er temmelig stort og dækker næsten fuldstændigt Forkroppen, kun 

 ladende en ubetydelig Del af sidste Segment oventil frit. Cervicalfuren er særdeles tydelig 

 og dyb, beliggende ved Enden af den forreste Fjerdedel af Rygskjoldets Længde. Fortil 

 danner Rygskjoldet i Midten kun et ganske kort, stumpt Fremspring, uden at nogen tydelig 

 Pandeplade kan adskilles. De nedre forreste Hjørner ere heller ikke uddragne men sim- 

 pelt afrundede. 



Øinene ere forholdsvis smaa, næsten af kugledannet Form og rage kun ubety- 

 deligt ud over Rygskjoldets Sider. Den facetterede Del indtager Størsteparten af Øiet og 

 viser et smukt gulrødt Pigment. Hos levende Exemplarer have Øinene i Lighed med flere 

 andre Dybvandsformer et særdeles brillant guldglindsende Skjær. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 4) er af middelmaadig Størrelse, ikke fuldt Vs 

 saa langt som Forkroppen. Iste Led er noget kortere end de 2 øvrige tilsammen og udåd 

 forsynet med den sædvanlige børstebesatte Fortsats. Sidste Led er noget udvidet mod 

 Enden og ved det indre Hjørne nedentil forsynet med 8 divergerende Fjærbørster. 2 andre 

 noget kortere ere fæstede til den indre Kant af dette Led. Af Svøberne er den ydre mere 

 end dobbelt saa langsom den indre og ved Basis, hvor den sædvanlige Rad af Lugtetraade 

 er fæstet, temmelig tyk. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 5) er forholdsvis lidet, kun ubetydeligt længere 

 end de øvre Antenners Skaft. Det er af kort lancetdannet Form, ikke fuldt 4 Gange saa 

 langt som bredt, med den ydre Kant mod Midten noget udbuet og i den bagre Trediedel 

 ganske glat. Forøvrigt er Kanterne af Bladet rundt om besat med lauge Fjærbørster. 

 Den yderste Spids af Bladet er ved en vel markeret Tværsutur skilt fra den øvrige Del som 



