49 



som alle de øvrige Led tilsammen og indad forsynet med en temmelig stor pladeformig, 

 med stærke Børster besat Fortsats. De 2 følgende Led ere derimod kun lidet udvidede 

 indad. Sidste Led (se Fig. 2) er ganske kort, sammentrykt og i Enden stumpt tilrundet 

 samt langs Kanterne forsynet med en enkelt Rad af cilierede Torner, foruden en hel Del 

 tynde Børster. Svøramegrenen har Basaldelen temmelig smal og udåd gaaende ud i et 

 skarpt Hjørne; dens Endedel er sammensat af 12 Led. Viften er temmelig stor og af den 

 sædvanlige lancetdannede Form. 



2det Par Kjævefødder (Fig. 3) ere noget, skjøndt ikke meget større end Iste 

 Par og have Basalleddet kortere, medens 4de og 5te Led ere forholdsvis mere forlængede. 

 Sidste Led (Fig. 4) er af oval eller elliptisk Form og langs Kanterne forsynet med en 

 regelmæssig Rad af temmelig lange eiendommelige Torner (Fig. 5), der paa Midten ere i 

 begge Kanter grovt tandede, medens den ydre Del danner en bøielig fint cilieret Ende- 

 snært. Svømmegrenen er adskilligt større end paa Iste Par og har 1 Led flere. 



Fødderne (Fig. 6) ere noget kortere end Rygskjoldet og alle af temmelig ens 

 Udseende og Størrelse. 3die og 4de Led ere indbyrdes omtrent af ens Længde og i den 

 indre Kant tæt børstebesatte. Tarsen er adskilligt længere end 4de Led, meget boielig 

 og sammensat paa de 5 forreste Par af G, paa sidste Par (sml. Fig. 15) af 5 med tætte 

 Børsteknipper forsynede Led. Endekloen (Fig. 7) er tydeligt udviklet, skjøndt ikke meget 

 kraftig. Svømmegrenen er noget kortere end selve Foden og har Endedelen sammen- 

 sat af 14 Led. 



Brystposen sammensættes kun af 2 Par store bøiede Plader (se Fig. 8), der 

 udgaa fra Basis af de 2 sidste Fodpar. Af noget SdiePar er her derimod ikke det mindste 

 Rudiment at se. 



Bagkr op slemmer ne (Fig. 9—10) ere af den sædvanlige rudimentære Beskaf- 

 fenhed og tiltage noget, skjøndt ikke betydeligt, i Længde bagtil. Den basale Udvidning 

 er meget lidet fremtrædende, neppe mærkelig, skjøndt dens Plads kan bestemmes ved de 

 fra den ydre Kant udgaaende 4 stærke Hørebørster. Langs ad den nedre Flade flndes paa 

 dem alle en Rad af temmelig lange og stærke Fjærbørster. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 11) er temmelig stort, betydelig længere 

 end sidste Segment, og af aflang firkantet Form, med den største Brede, der er noget 

 mindre end den halve Længde ved Basis, hvorfra det successivt afsmalnes mod Enden. 

 Denne viser i Midten (se Fig. 12) et ganske kort, neppe Vs ^^ Vedhængets Længde ind- 

 tagende vinkelformigt Indsnit, hvis Kanter er tæt besatte med fine kamformigt ordnede 

 Torner. De ved Indsnittet fremkomne Endelober ere i Enden tilrundede og have ved det 

 ydre Hjørne en meget liden bagudrettet Torn, hvorimod deres ydre Kant forøvrigt er ganske 

 glat. Sidekanterne af Vedhænget ere paa hver Side bevæbnede med circa 24 forholdsvis 

 smaa og ligeligt udviklede Torner, hvoraf den bågeste omtrent staar i Linie med Ind- 

 snittets Bund. 



