53 



dobbelte Længde og er altsaa betydelig kortere end hos foregaaende Art. Ligeledes er 

 det forholdsvis bredere, idet den største Brede er lig Vs af Længden. Af Form er det 

 lineært, dog noget bredere ved Basis og ganske lidt afsmalnende mod Enden, der (se Fig. 

 5) er temmelig skraat afskaaret, saa at det indre Hjørne rager tydeligtfrem foran Spidsen 

 af den ved det ydre Hjørne fæstede Torn. Denne sidste er som hos foregaaende Art ty- 

 deligt afsat fra Bladet, temmelig stærk og skjævt udadrettet. Den ydre Kant af Bladet er 

 glat og temmelig lige, skjønt ikke saa fuldkommeu som hos foregaaende Art. Fra den 

 indre Kant udgaar omtrent 40 stærke Fjærbørster og fra den skraat afskaarne Ende 8 

 lignende. Svøbens Skaft er betydelig kortere end de øvre Antenners Skaft og overskrider 

 neppe V3 af Bladets Længde. 



Munddelene stemme i alt væseutligt fuldkommen overens med samme hos fore- 

 gaaende Art. 



Fød,derne (Fig. G) vise ogsaa en meget lignende Bygning, men have Tarsen for- 

 holdsvis betydelig kortere, og kun sammensat af 5 Led foruden Kloleddet. Sidste Fod- 

 par (sml. Fig. 10) er betydelig kortere end de forreste og har Tarsen kun 4-leddet. Svøra- 

 megrenen har ligeledes færre Led i Endedelen end hos foregaaende Art. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 7) er af en meget lignende Form og Be- 

 væbning som hos M. flexuosa, men skiller sig strax ved Beskaffenheden af det bagre Ind- 

 snit. Dette er forholdskis dybere, idet det næsten indtager V5 af Vedhængets Længde, og 

 er i sin forreste Del særdeles smalt, næsten spaltforraigt. Tallet af Sidetorner er altid 

 mindre end hos foregaaende Art, nemlig kun omtrent 20 paa hver Side. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 8) ere forholdsvis smalere og mere langstrakte, og 

 Otolithen er kjendeligt mindre. 



Hauiieu (Fig. 2) ligner meget Hannen af foregaaende Art, men skiller sig, foruden 

 red de ovenfor for Hunnen anførte Mærker, ogsaa noget i de secundære sexuelle 

 Characterer. 



Det til de øvre Antenners Skaft fæstede haarede Appendix (Fig. 9) er saale- 

 des forholdsvis kortere, neppe mere end halvt saa langt som Skaftet. 



De ydre Kjønsvedhæng (Fig. 10) ere derimod storre og tykkere, næsten af 

 sidste Fodpars halve Længde. 



3die Par Bagkropslemmer (Fig. 11) have den ydre Gren simpelt konisk og 

 kun forsynet med en enkelt terminal Børste. 



4de Par Bagkropslemmer (Fig. 12) række adskilligt udenfor Spidsen af det 

 midterste Halevedhæng. I sin Bygning ere de meget nøie overensstemmende med samme 

 hos foregaaende Art, men skille sig strax ved den meget betydeligere Længde af den 

 ydre Grens Endesvøbe. 



Nærværende Art, der vistnok tidligere har været sammenblandet med foregaaende. 



