67 



pen er temmelig tyk og foitil betydelig bredere end Bagkroppeii. Denne er næsten af 

 lineær Form, kun ganske umærkeligt afsmalnende bagtil og har sidste Segment noget, 

 skjøndt ikke betydelig længere end de øvrige. 



Rygskjoldet er forholdsvis temmelig stort, idet de bagre afruudede Sidelober 

 skyve sig noget ud over Siderne af sidste Forkropssegment. Da dets bagre Kant imidler- 

 tid er stærkt udrandet i Midten, bliver den dorsale Del ikke blot af dette, men ogsaa af 

 det foregaaende ubedækket. Fortil er Rygskjoldet kun lidet udbuet, saa at ingen tydelig 

 Pandeplade kan adskilles. Panderauden danner imidlertid paa Midten en tydelig stump 

 Vinkel, der dog lader Øinenes Insertion ubedækket. De nedre forreste Hjørner ere lidet 

 fremstaaende og simpelt tilrundede. 



Øineue ere særdeles korte og tykke, næsten kugleformige og kun lidet fremra- 

 gende over Rygskjoldets Sider. Den facetterede Del indtager Størsteparten afØiet og viser 

 et dybt sort Pigment. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 3) er omtrent lig '3 af Forkroppens Længde 

 og af sædvanlig Bygning, med Basalledet omtrent saa langt som de 2 øvrige tilsamraen. 

 Sidste Led er tydeligt udvidet mod Enden og bærer i den indre Kant 2 og ved det indre 

 Hjørne omtrent C Fjærbørster. Svøberne ere temmelig stærkt forlængede, og den ydre 

 som sædvanlig længere end den indre. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 4) er særdeles lidet, neppe længere end de 

 øvre Antenners Skaft, og af en skjævt oval eller rhombisk Form, med den største Brede 

 omtrent lig V3 af Længden. Den ydre Kant er paa Midten stærkt, næsten vinkelformigt 

 bøiet og i sin bagre Halvpart uøgen, uden ethvert Spor af Torn eller tandforraigt Frem- 

 spring. Hele den indre Kant og den forreste Halvpart af den ydre er derimod besat med 

 en Rad af lange Fjærbørster. Selve Enden af Bladet er stumpt tilspidset og mangler 

 den sædvanlige Trærsutur. Svøbens Skaft er noget kortere end de øvre Antenners Skaft 

 og af temmelig plump cylindrisk Form, med 2det Led længst. 



2det Par Kjæver (Fig. 5) have Endeleddet stærkt pladeformigt udvidet, næsten 

 circulært og bevæbnet med 16 tæt sammentrængte Torner, foruden de sanlvanlige Børster. 

 Viften er temmelig stor, af smal elliptisk Form og forsynet med et betydeligt Antal korte 

 Fjærbørster. 



Iste Par Kjævefødder (Fig. 7) have 2det og 3die Led kun lidet udvidede 

 indad. Viften er af en usædvanlig Form, idet den gaar ud i 2 tilspidsede Flige, hvorved 

 den næsten bliver øxeformig. 



Fødde r ne (Fig. 8) ere temmelig spinkle og have 3die og 4de Led omtrent af 



ens Længde. Tarsen er kun lidet længere "end 4de Led og sammensat af 4 Led, hvoraf 



det Iste er temmelig stort, længere end de 2 følgende tilsammen. Endekloen (se Fig. 9) 



er tydeligt udviklet. skjøndt meget svag. Svømmegrenen er usædvanlig kraftig, med Ba- 



saldelen bred og pladeformig og Endedelen sammensat af 9 Led. 



9* 



