94 



2det Par Kj æ vefødder vise ingen bemærkelig Forskjel fra samme hos foregaa- 

 ende Art. 



Heller ikke Fødderne (Fig. 11 — 12) ere meget forskjellige. De synes imidlertid 

 noget kraftigere byggede, og Iste Par (Fig. 11) har en meget tydeligt udviklet og temmelig 

 stærk Endeklo. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 13) er forholdsvis kortere end hos fore- 

 gaaende Art og af atiang triangulær Form, med den største Brede, der er adskiliigt større 

 end den halve Længde, ved Basis og derfra hurtigt afsmalnende mod Enden. Denne sidste 

 er (se Fig. 14) afstiimpet. men viser i Midten en svag Udrandning eller rudimentært Ind- 

 snit, hvis Kanter have paa hver Side en enkelt kort Tand. Til den tvert afskaarne Ende 

 af enhver af de korte Endelapper er fæstet 2 bagudrettede Torner, hvoraf den yderste 

 er temmelig stærk, omtrent dobbelt saa stor som den inderste. Sidekanterne afVedhænget 

 ere som hos foregaaende Art i den forreste Halvpart nøgne, i den bågeste derimod be- 

 væbnede paa hver Side med circa 12 smaa, ensformigt udviklede Torner. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 15) ere meget korte og have begge Plader omtrent 

 af ens Længde. Den indre er som hos foregaaende Art forsynet langs den indre Kant 

 under Randbørsterne med en regelmæssig Rad af tynde Torner. Basis er temmelig op- 

 svulmet og viser indad en knudeformig Udstaaenhed. Otolithen er særdeles liden, men af 

 den sædvanlige glasagtige Consistens. 



Hauneii (Fig. 2) er omtrent af samme Størrelse som Hunnen og let kj endelig fra 

 denne ved de enormt udviklede ydre Kjønsvedhæng. 



Det til de ovre Antenners Skaft fæstede Appendix (se Fig. 16) er af samme 

 rudimentære Beskalfenhed som hos foregaaende Art og har kun Formen af en stump, lidet 

 fremragende Kuude, der imidlertid er forsynet med særdeles lange og tæ.tte til alle Kanter 

 divergerende Haarbørster. 



De ydre Kjønsvedhæng (Fig. 17) ere ganske overordentlig udviklede og selv 

 af hele Forkroppens Længde, samt skraat fortilrettede. Af Form ere de cylindrisk-koni- 

 ske eller noget afsmalnende mod Enden, der er simpel uden tydelige Lapper eller Børster. 

 I det indre af disse Vedhæng sees en hel Del af de samme smaa rødgule Oljeblærer, der 

 fylde det øvrige Legeme. Langs Midten gaar det smale Vas deferens, der er omgivet af 

 en eiendommelig, ved regelmæssige Indsnøringer ligesom segmenteret Skede. 



I Bagkropslemmernes Bygning er der ligesaalidt som hos foregaaende Art 

 nogen Forskjel at se mellem Han og Hun. 



Saa ulig end denne mærkværdige pygmæiske Myside ved første Øiekast synes 

 at være den foregaaende Form, tilhører den dog aabenbart samme Slægtstype, da de ana- 

 tomiske Characterer, som man vil have seet, i alt væsentligt stemme fuldkommen overens 

 hos begge. 



