96 



Uropoda paiuin elongata, lamiua interna telsone sexta modo parte longiore intus 

 in parte antica aculeata, aculeis rainimis, basi sat tumefacta, otolitho vero paivo, laiuina 

 externa interna qvarta circiter parte longiore, sublineari. 



Corpus pigmento læte rubro plus minusve variegatum. 



Longit. feminæ adultæ 12°"". maris paulo major. 



Beskrivelse af Huuueu. 



Længden af de største Exemplarer er, regnet fra Spidseu af Antennebladeue til 

 Enden af de ydre Halevedhæng, omtrent 12™™, og den er saaledes noget mindre end den 

 typiske Art, P. obesa'), der efter dette Maal naar en Længde af Umm. 



Legemet er hos levende Exemplarer temmelig gjennemsigtigt og af lividagtig 

 Farve, men altid mere eller mindre prydet med et smukt lyserødt Pigment, der er afsat 

 som Smaapunkter og uregelmæssige Skygninger, navnlig langs Bagkroppens Ventralside. 

 I den forreste Del af Kroppen skinner den usædvanlige store, kugleformige Tyggemave 

 igjennem de tynde lutegumenter men en dyb purpurrød Farve. 



Kropsformen er (se Tab. XXXVIII, Fig. 1) særdeles kort og undersætsig, om- 

 trent som hos P. obesa. Forkroppen er som hos denne stærkt opblæst og oventil hvælvet 

 samt meget skarpt afsat fra den spinkle Bagkrop. Denne er fortil neppe mere end halvt 

 saa bred som Forkroppen, cylindrisk og kun yderst lidet afsmalnende bagtil. Sidste 

 Segment er kun lidet længere end de øvrige. 



Øinene ere meget smaa, af kort pæredannet Form og langtfra saa stærkt udvidede 

 mod Enden som hos P. obesa. De ere i Midten skilte ved et meget betydeligt Mellem- 

 rum og rage derfor, trods deres ringe Størrelse, noget ud over Rygskjoldets Sider. Den 

 facetterede Del indtager noget mere end Halvparten af !:)iet og viser et smukt gulrødt 

 Pigment, der lios levende Exemplarer har et særdeles brillant guldgiindsende Skjær. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 3) er af den for Slægten eiendommelige korte 

 og robuste Form og opnaar neppe V3 af Forkroppens Længde. Basalleddet er ganske 

 kort og har den ydre børstebesatte Fortsats stump og kun lidet fremragende. 2det Led 

 er i Enden særdeles skraat afskaaaret i Retningen indenfra udåd og paa den øvre Side 

 forsynet med en liden børstebesat Knude. Sidste Led er meget stort og tykt, men dog 

 noget kortere end de 2 øvrige tilsammen og ved det indre Hjørne forsynet med nogle 

 faa korte Børster. Svøberne ere stærkt forlængede, og den ydre som sædvanlig betydelig 

 baade længere og tykkere end den indre. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 4) er meget lidet, kun ganske ubetydeligt Læn- 

 gere end de øvre Antenners Skaft, og af den sædvanlige rhombiske Form, med Breden 

 omtrent lig Vs af Længden. Den ydre Kant er glat og gaar fortil ud i et kort tandfor- 



'3 Se Iste Hefte, Tab. III. 



