100 



Kropsformen er (se Tab. XXXIX, Fig. 1) den forSlægten characteristiske korte 

 og uudersætsige. Forkroppen er stærkt opsvulmet og ovenfra seet mere end dobbelt 

 saa bred som Bagkroppen. Denne er særdeles spinkel og kun meget svagt afsmalnende 

 bagtil, med sidste Segment noget, skjøndt ikke meget længere end de øvrige. 



Rygskjoldet er forholdsvis stort, uden dog fuldstændigt at dække B'orkroppen 

 bagtil, og af den sædvanlige Form, med Panderanden tydeligt fremspringende og stump- 

 vinklet. Cervicalfuren er særdeles skarpt markeret og bueformigt bøiet, med Convexi- 

 teten bagtil. 



Øinene ere af meget betydelig Størrelse, selv forholdsvis ikke lidet større end 

 hos P. obesa, stærkt udvidede mod Enden og næsten kugleformige. Da de ere adskilte 

 i Midten ved et temmelig betydeligt Mellemrum, rage de til hver Side langt iid over 

 Rygskjoldets Sider. Den facetterede Del indtager Størsteparten af Øiet og viser et mørkt, 

 noget i det brunlige faldende Pigment. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 3) er særdeles kraftigt bygget og opnaaer ikke 

 fuldt Va af Forkroppens Længde. Basalleddet er af firkantet Form og omtrent ligesaa 

 bredt som langt, sidste Led omtrent saa stort som de 2 øvrige tilsammen og ved det 

 indre Hjørne forsynet med en Del temmelig lange Børster. Svøberne vare paa de af mig 

 undersøgte Exemplarer mere eller mindre defecte, og deres Længde kan derfor ikke med 

 Nøiatighed angives. 



De nedre Antenners Blad (Fig. 4) er forholdsvis større end hos de øvrige 

 Arter, omtrent V, længere end de øvre Antenners Skaft, og af den sædvanlige rhombiske 

 Form, med den storste Brede omtrent lig '/^ af Længden. Enden er særdeles skraat af- 

 skaaret, og det indre Hjørne derfor langt fremragende foran den til det ydre fæstede tand- 

 formige Fortsats, der omtrent er beliggende ved Begyndelsen af den sidste Fjerdedel af 

 Bladets Længde. Langs den indre Kant og Spidsen staar en tæt Rad af circa 44 lange 

 Fjærbørster. Svøbens Skaft er betydelig kortere end de øvre Antenners Skaft og omtrent 

 halvt saa langt som selve Bladet samt af den sædvanlige robuste Form. 



Mundd elene stemme saa nøie overens med samme hos de øvrige Arter, at der 

 neppe er nogen bemærkelig Forskjel at udhæve. 



Fød dem e (Fig. 5) ere temmelig forlængede og rigeligere børstebesatte end hos 

 de øvrige Arter, med Tarsen betydelig længere end det foregaaende Led. Af dens 3 Led 

 er det Iste som sædvanlig størst, dog neppe længere end de 2 øvrige tilsammen samt 

 ved en meget skjæv Sutur forbunden med det næste. Endekloen (se Fig. 6) forholder sig 

 omtrent som hos de øvrige Arter. Svømmegrenen er særdeles kraftigt udviklet og har 

 Basaldelen stærkt pladeformigt udvidet og muskuløs og Endedelen sammensat af talrige 

 (14) korte Led. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 7) er usædvanlig stærkt forlænget og smalt, 

 næsten opnaaende '/a af Bagkroppens Længde og betydelig længere end sidste Segment. 



