105 



gende, idet 3die Led er stærkere forlænget og omtrent dobbelt saa langt som 2det. 

 Fødderne ere meget sparsomt børstebesatte, men have ved Enden en tæt Dusk af fine 

 Haarbørster, der næsten ganske skjule det lille stumpt koniske Endeled. 



Bagkropslemmevne vise ingen bemærkelig Forskjel fra samme hos P. roseum. 



Det midterste Halevedhæng (se Fig. 5) er derimod temmelig afvigende saa- 

 vel i Form som Bevæbning. Det er forholdsvis kort, idet det ikke engang opnaar sidste 

 Segments Længde. Af Form er det aflangt triangulært, med den største Brede, der om- 

 trent er lig ^/j af Længden ved Basis, hvorfra det hurtigt og jevnt afsmalnes bagtig. Si- 

 dekanterne ere næsten fuldkommen lige og bevæbnede paa hver Side med 7 særdeles 

 smaa og ensformigt udviklede Torner. Enden er tvært afkuttet og, foruden 2 tynde Bør- 

 ster i Midten, forsynet med 4 meget lange bagudrettede Torner samt ved de ydre Hjørner 

 med en liden Torn af samme Beskaffenhed som de til Sidekanterne fæstede. 



De ydre Halevedhæng (ibidem) ere af mere sædvanlig Bygning. Den indre 

 Plade er omtrent Vs længere end det midterste Halevedhæng og af den sædvanlige lan- 

 cetdannede Form, med Basis temmelig stærkt opsvulmet og forsynet med en tydelig, skjøndt 

 ikke meget stor Otolith. Pladens inJre Kant mangler ethvert Spor af Torner. Den ydre 

 Plade er ikke fuldt Vs længere end den indre og af aflang lineær Form samt noget afsmal- 

 nende mod Enden. Saavel disse Plader som det midterste Halevedhæng vise en eiendom- 

 melig ligesom fint skjællet Structur. 



Hannen (Fig. 2) er ialmindnlighed noget større end Hunnen og har Bagkroppen 

 forholdsvis kraftigere bygget. 



Øiepladen (Fig. 6) viser en noget mere kantet Form end hos Hunnen og er 

 ogsaa forholdsvis noget større, men forøvrigt fuldstændig af samme Bygning. 



De øvre Antenners Skaft (Fig. 7) er betydelig kraftigere og ved Enden for- 

 synet med det sædvanlige børstebesatte Appendix (Fig. 8), der næsten er af Skaftets 

 Længde og af et meget lignende Udscende som hos P. roseum. 



Svømmegrenene paa Fødderne (se Fig. 9 og 10) ere ligeledes meget krafti- 

 gere, med særdeles bred, pladedannet Basaldel og Endedelen samraensat af 9 Led. 



De ydre Kjønsvedhæng (Fig. 12) ere af den samme eiendommelige smalt 

 cyliudriske Form som hos P. roseum og ligesom hos denne kun forsynede med en enkelt 

 apical Børste. 



Bagkropslemm erne (Fig. 13—14) skille sigheller ikke i nogen mærkelig Grad 

 fra samme bos denne Art. 



Skjøndt særdeles nærstaaende den typiske Form, P. roseum, er denne Art dog let 



kjendelig fra samme ved det forskjelligt farvede Kropspigment, Antennebladenes Udseende 



og navnlig ved det midterste Halevedhængs meget afvigende Form og Bevæbning. 



14 



