109 



Tarsen er noget kortere end 4de Led og bestaar af 3 Led, hvoraf det Iste er længere 

 end de øvrige tilsammen og ligesom disse især i deu indre Kant tæt børstebesat. Ende- 

 kloen er tydelig, skjøudt meget tynd og skjules for en Del af de fra foregaaende Led ud- 

 gaaende Børster. Svommegrenen er af et lignende Udseende som hos M. insignis, men 

 har 2 Led færre i Endedelen. 



Brystposen er som hos den typiske Art sammensat af 3 Par tydeligt udviklede 

 Plader. Det forreste Par (Fig. 2, a) er temmelig stort og af bred Lincetdanuet P'orm 

 samt langs Kanterne tæt børstebesat. 



Bagkropslemmerne vise ingen væsentlig Forskjel fra samme hos M. insignis. 



Det midterste Halevedhæng (Fig. 3) er af betydelig Størrelse, adskilligt 

 længere end sidste Segment og omtrent lig Vs af Bagkroppens Længde. Det er af en 

 meget smal tungedannet eller næsten lancetdannet Form, med den største Brede, der er 

 beliggende ved Basis, neppe halvt saa stor som Længden. Tæt bag Basis indknibes det 

 pludselig temmelig stærkt og afsmalnes derpaa successivt mod Enden, som er (se Fig. 4 

 og 12) hel og tvært afkuttet samt bevæbnet med 4bagud rettede Torner, hvoraf deyderste 

 ere mere end 3 Gange saa store som de inderste. Sidekanterne af Vedhænget vise et 

 noget bugtet Forløb og ere i sin hele Længde tæt besatte med fine, tildels noget ulige ud- 

 viklede Torner, hvoraf jeg har talt omkring 50 paa hver Side. 



De ydre Halevedhæng (Fig. 5) have Endepladerne af meget ulige Længde. 

 Den indre Plade er adskilligt kortere end det midterste Halevedhæng og af den sædvan- 

 lige lancetdannede Form. Basis er noget opsvulmet og indeholder en særdeles stor glas- 

 agtig Otolith. Den indre Kant af Pladen er i sin hele Længde under Randbørsterne for- 

 synet med Torner, der ved Basis staa særdeles tæt og tiltage successivt i Længde bagtil. 

 Den ydre Plade er mere end Va længere end den indre og af aflang lineær Form, bredest 

 nær Basis og temmelig stærkt afsmalnende mod Enden. 



Hannen (Fig. 6) kjender jeg kun efter et Par E.xemplarer, der skjøndt omtrent 

 af samme Størrelse som deu fuldvoxne Hun, dog endnu ikke synes at være fuldt udvik- 

 lede, da det til de øvre Antenner fæstede Appendix endnu ikke viser noget Spor af Bør- 

 ster og de ydre Kjonsvedhæng kun ere af ringe Størrelse. 



Bagkropslemmerne skille sig meget væsentligt fra samme hos Hannen af den 

 typiske Art, idet de ikke som hos denne ere udviklede til Svørameapparater, men vise 

 en meget lignende Bygning som hos Hannerne af Slægten Mysis. I Lighed med disse ere 

 nemlig Iste, 2det og sidste Par (Fig. 7, 8, 11) fuldkommen af samme enkle og rudimentære 

 Bygning som hos Hunnen, kun forestillende simple borstebesatte Smaaplader. Derimod 

 ere 3die og 4dc Par (Fig. 9 og 10) eiendommeligt udviklede og bagudrettede. Begge disse 

 Par vise en temmelig overensstemmende Bygning, men ere af meget ulige Længde, idet 

 4de Par omtrent er dobbelt saa langt som 3die Par og rækker bagtil langt udover sidste 



