] 922. No. 6. 



Ni;niBRANCHFAL:XAF.\ I DROBAKSUNDET. 



Alder & Hancock (Part \1I Supplementarj-) nemner 15 — 20 tverrekkjer, 

 Odhnf.r 13 — 20. Midttanna er forsynt med ein kraftig midttagg og fleire 

 eller færre (som regel 5 — 7I mindre taggar paa kvar side av denne 

 (fig. 7). Side tennene er taggete, men alle dei individ som er funne i 

 Drøbaksundet har havt fasi're taggar enn dei fleste granskarar nemner som 

 normalt for arten; Odhner (1910, s. 31) segjer soleis 12 — 14, medan mine 

 eksemplar jamnast berre har havt 7 — 9 taggar (fig. 8). Slike variasjonar 

 finn ein hjaa dei fleste artar, og taggetalet paa tennene i i-adula er soleis 

 eit laakt artskjennemerke. 



Sidetennene er heller smale med spissen jamnast anten rett eller bo\-gd 

 utetter, paa sunie tenner jamvel ein grand innetter, men dette er sjeldnare. 



Fig. 6. C. nijihratuluah^. 



2 tverrekkjer med tenner 



or radula X 130- 





Fig. 7. C, ni/lbram/iuili>. 

 2 midttenner or radula set IVaa sida. 



V 



400. 



Fig. 8. C. riifibyaiuhitilis. 

 Ei sidetann or radula. •' 62=; 



Fig. 9. C. ytiJibtiDuinnlis. 

 Egg.snor lagd 2. nov. 1919 paa 



Biologi. 



Corypliclla nijiliniiicliiali» er som nemnt den vanlegaste aeolididen i 

 Drobaksundet og le\'er paa algar niillom hydroidar. Dei storste eksemplar 

 finn ein um wiaren i gytetida. Gytinga gaar for seg fraa april og utetter. 

 Den 24. april 1921 fann ein soleis paa stasjon 5 C. rufibraiuiiialis i hopetal 

 gytande paa algar og Zostera ved stranda. Alder & Hancock nemner 

 ogso april og mai som den vanlege gytetida for denne arten, men segjer 

 samstundes at eggsnorene plar vera feste under Steinar, medan arten hjaa 

 oss heller plar feste dei til algar og sjøgras ; denne skilnaden gjeld elles 

 fleire artar. 



Alt i august og september finn ein smaa eksemplar som tvillaust er 

 alne same aaret. Storleiken tek so til utetter hausten og vinteren, slik 

 som tabellen nedanfor syner. Innimillom dei smaa formene um hausten 



