32 I'AiL L')^•^■l^•G. M.-N. Kl. 



i toppen; men det er ikkje sjeldan aa finne eksemplar av den siste arten 

 med kvit stripe heilt ned til grunnen av tentaklane, og det hender at ein 

 elles typisk C. verrucosa har kvit stripe berre i toppen. 



C. vo-rucosa finn ein alltid i lag med C. nifibraiichialis. Hau- 

 sten 1 92 1 var det rikeleg av baae artar, og det var daa ofte bisneleg 

 korleis mange (upp til 20 — 30I indi\id hadde samla seg paa same staden 

 t. d. eit Laminariaflak. Millom desse kunde ein daa finne baade typiske 

 eksemplar av del tvo artar og overgangsformer. 



Etter dette skulde det vera grunn til aa tvile paa um dei tvo Coryp- 

 hellar i roynda er tvo sjolvstendige artar; paa den andre sida er det yn- 

 skjeleg aa faa enno fleire indisier, eller at dei som her er peika paa vert 

 stadfeste av andre, fyrr ein tek endeleg avgjersle; for alle er fulla samde 

 um at den systematiske granskinga er betre tent med at ein skildrar tvo 

 varietetar som tvo artar enn umvendt, so lenge ein er uviss um det royn- 

 lege forholdet. 



I fall den meininga som her er sett fram, vert stadfest, er det rimeleg 

 at Coryplwlla nifibraiichialis (Johnst.) Gr.^y vert hovudarten og CoryphcUa 

 verrucosa (Sårs) Friele & Hansen vert varieteten. 



3. Coryphella lineata (Loven) Alder & Hancock. 



Pl. II. 

 1846. Aeo/is liiicatn, Lovén, s. 8. 

 1851. Eolis liiicata, Alder & Hancock, Part \'. 

 1855. Coryphella lineata, Alder & Hancock, Part \'ll s. 49. 

 1866. Aeolis argnitenliiieata, Cost.a. i Ann. d. Mus. zool. d. R 



Univers, di Napoli. 

 1878. Corypliella lineata, G. O. Sars, s. 364. 



1888. — — Vavssiére, s. 73. 



1889. — — Carus, s. 212. 



1901. — — Friele & Grieg, s. 120. 



1907. — — Odhner, s. 32. 



Diagnose. 



Kroppen smalt langstrekt, med 3 karakteristiske mjolkekvite lengde- 

 striper, ei langsmed kvar side av kroppen og ei langsetter midtlina a\' ryg- 

 gen ; den siste kløyver seg framme paa hovudet i tvo greiner som gaar 

 ut i tentaklane. Rhiiiophoraiic oftast noko stuttare enn tentaklane, med ei 

 k\'it stripe paa baksida. Papillanc sit i grupper og er heller lange og tunne. 

 Langsmed kvar papill gaar det ei eller fleire kvite striper; i toppen ein 

 kvit ring. Foten smal og dei fremre fothyrno langt og smalt utdregne. 



Radiila triseriat, stutt (13 — 20 tenner) med grove tenner. Sidetennene 

 breide ved basis med spissen boygd innetter. Baade midttann og side- 

 tenner taggete. 



