66 PAUL LOYNING. M.-N. Kl. 



pale orange, set in 4 or 5 rows of 2 papillæ each on each side. Length 

 '/lO inch." Lenger ute i Part VII (Appendi.x XII) segjer dei um E. pallida: 

 „It differs from the other British species' in having a double series of 

 papillæ on each side; the tentacles,- too, are placed much nearer together 

 — — — — ". Alder & Hancock leverer inga teikning av d3'ret. 



I 1865 fann Mf:YER 6»: Mobius arten i Kiclerbiikta og gir ei grundig 

 skildring (s. 17) og ei teikning av han. 



Hjaa oss skal E. pallida fvrst vera funnen \ed Bergen (Metzger & 

 Meyer 1875I, seinare ved Lofoten IG. O. Sårs 1878I. 



Paa austkysten av Nordamerika har Gould •^ funne 3 ulike former av 

 slekta Euiblctonia som han kallar E. fiiscata, E. lauccolafa og E. iriiiigata. 

 Men alle desse skal berre vera varietetar av E. pallida;^ likeins E. grayi 

 Kent. E. fiiscata Gould har Bergh (1885 s. 34I granska grundig og funne 

 at han er identisk med E. pallida Alder & Hancock. 



Etter litteraturen aa dome er E. pallida ein vidspreidd aeolidide i det 

 nordlege Atlanterhav, men er heller sjeldfengd og varierer sterkt fraa 

 lokalitet til lokalitet. I Kristianialjorden har eg funne ein „rase" som i 

 mangt skil seg fraa dei former som tidlegare er skildra; desse ting skal eg 

 peike paa etter kvart under skildringa av denne forma, som eg likevel lyt 

 hevde er identisk med E. pallida Alder & Hancock. 



Arten vart i Drøbaksundet funnen paa stasjonane 2, 3 og 9, men 

 berre hausten 1920, og til såman i 14 eksemplar. Seinare har han ikkje 

 vore til aa finne. 



Emblctonia pallida er heller lite granska, og sidan han synest variere 

 so sterkt og formene fraa Drøbaksundet paa mange punkt vik av fraa skil- 

 dringane av arten fraa andre lokalitetar, er det greidast aa herme nieir enn 

 vanleg av det som andre iorfattarar har sagt um han, so skilnaden stig 

 tvdeleg fram. 



Ytre karakterar. 



Emblctonia pallida hoy rer til dei minste aeolididane; det største eksem- 

 plaret som, etter litteraturen aa dome, er mælt, var berre 7 mm. IMey'er & 

 MøBiuS 1865); Alder & Hancock nemner '/lO turne. I Drobaksundet har 

 dei største funne eksemplar naatt upp i 5 mm. iSkiphelle 2. okt. 1920.) 

 Dei individ fraa Amerika som Bergh (1885 s. 34I undersokte, \ar i alkohol- 

 fiksert tilstand 2 mm. 



Kroppsforma er heller smalt langstrekt, bi'eidast umlag paa midten. 

 Fargen er gulkvit med prikkar av ymis let. Som regel er desse prikkane 

 myrke: svarte, brune eller raude; innimillom dei myrke finst det- dessutan 

 ofte opake kvite prikkar. 



' Av slekta Embletonia, meiner dei. 



2 Her er meint rhinophorane. 



^ Rep. on the Invertebr. of. Massach., ed. 2 by Binney 1870. 



'' Sjåa Eliot 19 10 s. 171. 



