12 



som her danner den umiddelbare Kropsvæg. Det 

 følgende Afsnit, der forestiller livad man ialminde- 

 lighed pleier at kalde «Truncus» eller «Thorax», men 

 som raaaske mere passende bør kaldes Midtkroppen 

 (mesosome), bestaar af 8, i sin hele Omkreds tyde- 

 ligt sondrede, og ensformigt udviklede Segmenter, 

 der hvert bærer et Par Branchialfodder. Omvendt 

 hvad Tilfældet er med Hovedet, har dette Afsnit 

 sin største Udstrækning ventralt, idet begge Afsnit 

 forbinder sig med hinanden langs en meget skraat 

 gaaende Linie. Maalt langs Dorsalsiden er det her 

 omhandlede Afsnit derfor neppe læugere end Hove- 

 det, medens det ventralt er næsten dobbelt saa 

 langt. Bagtil forbinder det sig med Bagkroppen, 

 viden at være afsat fra samme ved nogen mærkbar 

 Indknibning. Det forreste Afsnit af Bagkroppen 

 («Præabdomen», metasome) er sammensat af 4 Seg- 

 menter, alle betydelig større end de til Truncus 

 horende Segmenter, og hvert forsynet med et Par 

 kraftigt udviklede Svommefodder. Det sidste af 

 disse Segmenter har tydelige pladefornaige Epimerer, 

 der ender bagtil med et retvinklet Hjørne. Hele 

 Bagkanten af dette Segment er desnden regelmæs- 

 sigt sagtakke t, og ogsaa paa det foregaaende Seg-, 

 ment bemærkes i den dorsale Del en lignende, skiondt 

 mindre udpræget Bevæbning af Bagkanten. Afsnit- 

 tet, der successivt af smalnes bagtil, dækkes til Si- 

 derne næsten fuldstændigt a,f Rygskjoldet, medens 

 dets dorsale Del træder mere eller mindre frit frem 

 indénfor den dybe Indbugtning i Rygskjoldets bagre 

 Del (se Tal). I, Fig. 2). Angaaende Længden af 

 dette Afsnit, saa er den noget forskjellig hos de 

 2 Kjøn. Hos Hunnen er det, ialfald maalt langs 

 Ventralsiden, neppe længere end Truncus, medens 

 det selv hos endnu ikke fuldt udviklede Hanner (se 

 Tab. II, Fig. 1) al tid er betydelig storre, i Overens- 

 stemmelse med den kraftigere Udvikling af Svømme- 

 fødderne. Det ydre, meget bevægelige Afsnit af 

 Bagkroppen («Postabdomen> , urosome), der gaar i 

 Flugt med det forreste') og jævnt og hurtigt af- 

 smalnes bagtil (se Tab. I, Fig. 1 og 2), bestaar lige- 

 ledes af 4 Segmenter, hvoraf de 2 forreste er for- 

 synede med rudimentære Buglemmer, medens de 2 

 bagerste ganske mangler saadanne. Det er af trind 

 Form, næsten dobbelt saa langt som det forreste 

 Afsnit og har Bagkanten af de 3 forreste Segmenter 

 regelmæssigt sagtakket, ligesom paa de bagre Seg- 

 menter af hint. Til Enden af sidste Segment er 

 Halegrenene indleddede; de synes at svare til den 

 saakaldte Furea hos Copepoderne og tør saaledes 

 nærmest være at betragte som et i 2 Dele kløvet 

 Endesegment. Under Basis af Halegrenene gaar 

 sidste Segment ud i 2, ved et smalt mediant Indsnit 



') Hos Sl. Paranehalia er di^fte Afsnit sl;ar|it afsat fra Præ- 

 ab(iomeii. 



dorsal portion, which is of considerably greater 

 extent than the ventral one, is firmty connected 

 to the carapace, vphich here forms tlie immediate 

 wall of the body. The succeeding section, which 

 represents what is txsually termed the «truncus» or 

 «thorax», but which might perhaps be more properly 

 termed the middle section of the body (mesosome) 

 consists of 8 uniformly developed segments, di- 

 stinctly separated throughout their entire circum- 

 ference, each of which carries a pair of branchial 

 legs. This section, contrary to what is the case 

 with the head, has its greatest extent ventrally, 

 as both sections' are connected to each other along 

 a very oblique line of union. Measured along the 

 dorsal side, the section referred to here is, therefore 

 scarcely any longer than the head, while the ven- 

 tral part is almost twice as long. Posteriorly it 

 connects to the posterior division of the body 

 withovit being demarcated from it by any notewor- 

 thy consti'iction. The front section of the posterior 

 division of the body («præabdomen», metasome) is 

 composed of 4 segments, all considerably larger 

 than the segments pertaining to the truncus, and 

 each furnished with a pair of powerfully developed 

 swimming legs. The last of those segments has di- 

 stinct lamelliform epimeræ that terminate behind 

 in a right-angled corner. The entire posterior mar- 

 gin of this segment is, further, regularly serrated, 

 and also in the preceding segment there is observed, 

 on the dorsal part, a similar although not so distinct 

 armature of the posterior margin. The section, which 

 diminishes gradually backwards, is almost comple- 

 tely covered at the sides by the carapace, while the 

 dorsal part appears more or less uncovered inside 

 the deep sinus in the posterior part of the carapace 

 (see PL I fig. 2). Regarding the length of this sec- 

 tion, it is somewhat different in the 2 sexes. In 

 the female it is, at any rate when measured along 

 the ventral side, scarcely longer than the truncus, 

 while it, in even not yet fully developed males (see 

 PI. II fig. 1), is always considerabl}^ larger, in corre- 

 sf)ondence with the more powerful development of 

 the swimming legs. The outer, very mobile section 

 of the posterior division of the body («postabdomen», 

 urosome) which forms the immediate continuation of 

 the anterior one ') and diminishes evenly and ra- 

 pidly backwards (see PI. I figs. 1 and 2) consists 

 also of 2 segments, of which the 2 foremost ones 

 are furnished with rudimentary ventral appendages, 

 while the 2 hindmost ones are quite devoid of such 

 appendages. It is cylindrical in form, almost twice 

 as long as the foremost section, and has the po- 

 sterior edge of the 3 foremost segments regularly 



') In the gen. Paranehalia this section is sharply defined 

 from the præabdomen. 



