223 



forste Led er i Regelen det længsle C'os ni eller dog hos otte af fjorten Arier), sjeldnere 



af lige Længde nicd tredie (lios tre eller to Arier) eller endog korlcre end delle (hos lo 



eller tre Arier')- Formen er hos nogle Arier Cde med korte Uine) bred, noget llad- 



trykket og bladagtig, paa Midten ligesom udhulet for at optage Oiekuglen ; hos andre 



derimod mere trind, tykkest ved Roden, gradevis aftagende mod Enden, eller omvendt 



kolledannet. Hos alle findes en Torn anbragt paa den ydre Rand omtrent i en Trediedeel 



af dennes Længde (fia Roden regnet). Det er foran denne Torn, al Leddet begynder at 



blive smallere eller al tilspidses, og den angiver saaledes ligesom Grændsen for en Deling 



af del i en Roddecl og en Eiulecleel. I den forste af disse indeholdes hos denne Slægt 



Horeredskabet , og delle frcmt^-æder hos alle Arterne (selv de slurslc, hos hvilke Inlegu-llnrerodskaiici 



menterne erc lidt mindre gjennemsiglige) med en Tydelighed og Bestemthed, der ikke 



lader Noget tilbage al onske; dog i Bygning staaer det endnu paa det laveste og simpleste 



Trin, hvorunder delle Sandseorgan vides at vise sig.") Del udgjores nemlig af en i 



Regelen ægdannet Hudsæk, som er fyldl med en klar Vædskc og tillige indeholder en meget 



haard, skinnende, temmelig kuglerund Horesteen, samt modtager en fra Hjernen udgaaende 



Nervcgrecn. beliggenheden af Redskabet er mod Leddels ydre Rand, Uet op til denne 



og kun meget lidt bag den nysomlalle Torn, og del indlager en betydelig Deel af Roddelens 



Længde, men kun den ydre Halvdeel af Breden''), medens derimod den indre, lykke og 



opsvulmede, opfyldes af Muskelmasse og en stor Nerve, som strækker sig gjennem hele 



Leddet og fortsættes i de folgende. Andet Led er i Regelen det korteste af Skaftets Led, 



altid kortere end forste Led og kun hos lo blandt fjorten Arter af lige Længde med tredie 



Led, hos lo andre endog længere end dette; i Tykkelse slemmer del omlrent med delle 



sidste. Kun eenSvobe, den tjdrc, er hos denne Slægt fuldt udviklet; dens Længdeforhold 



er ovenfor beriirl; iovrigt hcslaaer den, eller del hos Reierne sædvanlige Forhold, af en 



tykkere , kort Roddeel C^og udviklet til forskjellig Tydelighed) , hvis indre Side er 



bevæbnet med et Antal Borstelværrækker (der give en Antydning af den iovrigt meget 



svagt udtrykte eller aldeles forsvindende Ledinddeling, 1. Ex. tab. I, fig. 1, c), og en 



tynd, mangeleddet Snert. Den indre Svobe maa siges kun at være tilstede i Rudiment, ijisvoljen. 



eftersom dens Længde ikke, eller kun ubetydeligt, overgaaer den ydres Roddeel; men den 



viser hos Kjonnene en mærkelig og usædvanlig Forskjellighed. Hos Hunnerne er den 



') Ilos ynfire Individer af S. Frisii Iiar jeg fundet foiste Led jidl kortere end tredie, hos gamle derimod 

 forslc o<; tredie lifjo lange. Ogsaa S. serrulalus viser nogen individuel Alvexling. Derfra det Vexlendc 

 i Angivelsen ovenfor. Man sammenligne iovrigt Udmaalingsliibcllen. 



'-') Om lloreredslialicrnc hos de tilOddede Kræbsdyr findes udforligeie ISemærUningcr nedenfor. 



^) See lab. I, fig. 1, c— x; tab. II, fig. 2, c og fig. 3, c; tab. III, fig. 4, r; fig. 5, c; fig. 6, r; fig. 7,, a; 

 fig. 8, d; tab. IV, fig. 9, e og c'; fig. 10, b; fig. 12, b; tab. V, fig. I 1, b. 



