228 



_^L_ 



betydeligt længere end forsic, og udgjor fra omtrent Halvdelen af Tolallængdcn lil lieniniod 

 5 af denne. I Reglen er det kortere end tredie Kjæbepar, men hos een Art har jeg 

 dog fundet det af lige Længde med dette, og hos en anden endog ganske lidt livngere. — 

 Tredie Fodpar overgaaer altid den halve Totallængde, men na^er aldrig fuldt ij af denne; 

 hos fem Arter har jeg fundet det længere end tredie Par Kjæbcfodder, hos fire Arter 

 kortere. — Fjerde Fodpar er i det Hoieste halvt saa langt som tredie, men udgjor stun- 

 dom endog kun en Fjerdedeel af deltes Længde. Dets Forhold til Totallængden er hoiesl 

 som 1 lil 3,\, men det synker ned til at indeholdes fulde sex Gange i denne. Paa Grund 

 af den ringe Storrelse bliver det vanskeligt nok at iagttage, og kan som Bevægelsesred- 

 skab vistnok betragtes som rudimentairt eller dog næslen rudimenlairt. Fuldkommen 

 rudimentairt er femte Par, som indeholdes fra omtrent 7 Gange til 23 Gange i Total- 

 længden. 



De tre forsle Par Brystfoddcr kunne, efter deres tynde, trinde Form at slutte og 

 ifolge deres Bevæbning, der bestaaer i talrige, meget lange, luen tynde Torne paa de 

 sidste Led, kun være skikkede til krybende Beva^gelser (ikke til Svomning). At bestemme 

 deres Ledantal er af flere Grunde vanskeligt: deels fordi Rodleddenes Adskillelse bliver 

 temmelig utydelig, deels fordi eet eller to af de sidste Led mere eller mindre bestemt 

 synes at dele sig i en Mængde Smaaled. Imidlertid trocr jeg dog med nogen Sikkerhed 

 at kunne angive sex Led som Regel; forsle Fodpar (Tab. I, fig. 1, n) har tre korte 

 Rodled og dernæst tre lange Led, af hvilke det sidste tydeligt viser Smaaled. Hos 

 andet (Tab. I, fig. 1, o) og tredie Fodpar ere de to forsle Led korte, de tre folgende 

 meget lange, det sjette — Tommelen eller det, som bidrager til Saxens Dannelse, — 

 rudimentairt, og det er næstsidste Led, som her synes at dele sig i Smaaled.') De to 

 sidste Fodpar (Tab. I, fig. 1, p og p') maac efter deres Bygning afgjort kaldes Svomme- 

 fodder, idet deres fire sidste Led ere stærkt fladlrykkede og i Reglen langs Randen for- 

 synede med en tælslultet Række aflange Fjerborster; de to sidste Led ere ikke synder- 

 ligt smalere end de foregaaende, det sidste af langstrakt oval Form. Men hvad der skal 

 opnaaes ved Sviimmefodder, der, hvad Storrclsen betræfi'er, ere i en næsion rudimenlajr 

 Tilstand, er endnu ikke oplyst. Maaskee blot Fornyelse af det Gjællerne omgivende Vand ? 

 BasKioppcn. Bagkroppen har altid en stærkt sammentrykket Form, hvilken især er meget ioine- 



faldende med Hensyn til dens bageste Ringe, fornemmelig den sjette. Længdeforholdet af 



1) I disse Smaaled liunde man niaasUcc finde ligesom den i'orstc raa Aiilydnins af et Forhold, som mod 

 langt stoiie Siilighcd og Bestemthed fremtræder hos adskillige andre Reier QUippolijle, Lysmala, 

 Stenops O.S.V.); hvorved dog bliver at ma>rkc, at Delingen i Smaaled hos .Slægten Scrrjcsles ligesom 

 IVcndvaldes ved de paagjældendc l.eds slim kere Tornovæbning, idet hver Torn udfordrer en fra Leddet 

 IVcinspriiigende Knude eller Rand lil sin Undeistolteisc og Artiinilalion : en Omstændiglicd, som aldeles 

 ikke gjcnlager sig hos de andre nysnævnte ISeieslægtcr. 



