234 



fioogiapliisk Jeg skal sliilte disse almindelige IJemærkninger over Sergcstenie med en Oversigt 



af deres gcographiske Udbredelse, ved hvilken jeg fra Nord gaaer mod Sytl, Slægtens 

 rette Hjem. Den fra Gronland nedsendte, men, som det synes, særdeles sjeldne S.arcticus, 

 Kæmpen blandt Seigesterne, er fanget paa nogle og tredsindslyve Graders nordlig Brede; 

 den lille, ved flere eiendonimelige Formforhold udmærkede S. Rinkii træffes, og neppe 

 saa ganske sjeldent, i Nordhavet syd for Gronlands Sydspidse, dog saa nær denne, at 

 Arten med Ret synes mig at kunne henfores under Gronlands Fauna. Fra det nordligste 

 Kattegat har jeg seet enkelte Exemplarer af tre Arier (af hvilke dog den ene besidder 

 tilstrækkelige Forskjelligheder til at betragtes som Typus for en ny Slægt). Den Art, som 

 liiir givet Milne-Edwards Anledning lil at opstille Slægten — S. atlanlicus — er fanget 

 ud for Azorerne, altsaa omtrent paa 40^n.Br., og S- bracchyorrhos paa omtrent SCn.Br. 

 Saaledes udbrede syv Arter sig gjennem Atlanterhavet og dets Bugter nord for Vendekred- 

 sene, medens Slægtens ovrige mig hidtil bekjendte Arter, ni i Tallet, tilhore Atlanterhavet 

 indenfor Vendekredsene indtil 8° s. Br. Af en af disse Arter, S. Frisii, har jeg undersogt 

 Exemplarer fra 20 indtil 13°n.Br., men ikke sydligere; hvorimod de ovrige otte, efter 

 de den frisiske Indsamling ledsagende Angivelser, skulle være tagne saa at sige paa 

 samme Plet, 4^ n. Br. og 21" v. Lgd.') Hvorvel Sergestes-SKxgten, efter de forhaanden- 

 værende Facta, allerede viser sig at besidde en betydelig Udbredelse, synes dog det 

 tropiske Hav nær Linien at maatte betragtes som dens rette Hjem, og al frembyde ligesom 

 det Middelpunkt, hvorfra den straaler ud i alle Retninger.-) At den vil kunne forfolges 

 betydeligt længer mod Syd, end den hidtil er fundet, forekommer mig idetmindste hoist 

 rimeligt. Om denne Form ganske skulde savnes i det stille og indiske Hav, niaae tilkom- 

 mende Undersogelser oplyse; thi den Omstændighed, at Dana blandt sine rige Samlinger 

 i disse Egne ikke berorer den, tor naturligvis lige saa lidet ansees som afgjorende, som 

 al jeg forgjæves har sogl den blandt de miiulre Kræbsdyr, det kongl. naturh. Museum 

 besidder fra de berorle Have. 



') Derved udclulikcs dog ilikc, at idelmiiidstc ciiKnlle Exemplarer al de fleste af disse Arier ogsaa ere 

 tiufne (Uiiiversitels-Jluseels Indsamlinger) saavel nord som syd for den angivne Brede. Af en enkelt 

 Art, S.niicylops, er endog el eneste Exeniplar fnnget langt ndenfor den nordlige Vendekredses Grænd- 

 scr, nendig paa 34 ' n. l!r. ; men dette bliver vistnok at betragte som en paafaldondc Anomalic, 



-) At saadanne Ceniralpnnkler gives for adskillige Kra^lisdj rformer, lærer Erfaringen. Medens til Ev. 

 Slægten Povcellana forekommer gjennem mange Have spredt i enkelte Arter (een Art i liattcgat, to 

 Arter i Middelhavet, een Art i Vestindien, en anden i den mexicanske IJugt, een .\rt i den persiske 

 Bugt, een Art paa den chinesiske Kyst o.s. v.), bar jeg ved Valparaiso kunnet samle elleve eller tolv 

 vel adskilte Arter af denne Korin paa ringere UdstraMaiing end en lialv Miil; hvorfor jeg mener med 

 Grund al turde betragte den chilesiske Kyst som Ccniralpunklel for Poiccllancrnc. Og paa lignende 

 Maade vilde man i de nordiske Have kunne eftervise Middelpunkter for adskillige Former, saasoni 

 Anonyx, llipjwhjlc, maaskce ogsaa for Gunnntiriis og Aniphilhoe o. s. v. 



