241 



(lig. 7, il), indeholdes 31 Gange i Svobeiis Længde og iiar iiua 5 af Rygskjoldets Længde; 

 det indbyrdes Længdeforhold af dets tre Led er 2 + lyL + l^\, eller, med andre Ord. det 

 forsle Led har næsten lige Længde med de to lYilgende tilsammen, og disse ere indbyrdes 

 af lige Længde. Forsle Led iovrigt omtrent af samme BeskafTcnhed som hos foregaaende 

 Art; dog er det vistnok meget betegnende for nærværende Art, at den store og spidse 

 Torn paa Horedelens ydre Rand er ligesom præsset tæ't op til Leddet, eller i alt Kald ikke ved 

 noget betydeligt Mellemrum adskilles fra delte; andet og Iredie Led liniedannede , af 

 næsten lige Tykkelse indbyrdes, eller tredie endog lidt tykkere end andet, ikke indknebne 

 ved Roden. Havedsvobeu forholder sig omtrent som hos S. Frisii; Bisviiben bestaaer af 

 en tykkere, treleddet Roddecl (det Iredie Led langstrakt hjertedannet) og en tynd, stiv, 

 olie- eller nileddet Sviibe, hvis Ledinddeling dog er noget utydelig. Fra Enden af Bi- 

 svobens fiirste Led paa den ydre Side udgaaer en af to Led dannet Krog: forsle Led 

 lidt opsvulmet mod Midten eller noget teendannet, andet Led en stærkt krummet Hornklo, 

 der naaer lidt ud over Bisvobens hjertedannede Iredie Led, og maaskee passer i en Rand 

 eller Fure langs dette. 



De nederste Folere vise omtrent samme Forhold som hos 5. Frisii, kun al 

 Skaftets sidse Led er noget mere liniedannet og del bladdannede Vedhæng i Enden noget 

 mere bredt afskaaret; dels indre Rand er meget tæl og regelmæssigt besat med sorlagliyc 

 Fjerborsler; den stiirsle Brede indeholdes lidt mere end fire Gange i Læn'gden. Istedetfor 

 en Torn nedenfor Vedhængets Rod paa den ydre Side viser sig her snarere en uregel- 

 mæssig, noget tilspidset Knude. Svobens Længde overgaaer Dyrels Tolallængde omlrenl 

 tre Gange. 



Kindbakfieriie (fig. 7, b) adskille sig paafaldende fra S. Frisii derved, at deres 

 Tyggedeel ikke har Purpurfarve, men en bruun Hornfarve. Iovrigt vise de en i begge 

 Ender tilspidset Halvmaaneform og besidde en lille Tandknude i forreste og bageste Ende 

 af den brede indre Rand, hvormed de lo Kindbakker stode mod hinanden. Tyggeknuden 

 1 det bageste Hjorne af denne Rand er oval paalværs, med lo smaa Knuder indvendigt. 

 Famleren er meget længere end Kindbakken (idelmindste en halv Gang); dens forsle Led be- 

 sidder Kindbakkens Længde, og andet Led er halvt saa langt som forsle. 



Forsle Par Kjæber udmærker sig isa?r ved alle Delenes Sinalhed og Tyndhed. 



Andel Par Kjæber (fig. 7, c) adskiller sig fra samme Redskab hos S. Frisii især 

 ved Formen afSvoben(o), som er meget mere langstrakt og smal, især fortil, samt ved den 

 oxedannede Form og meget stærkere Fremragning af Kjæbedelens forreste Led (.\). 



Forsle Par Kjæbefodder (fig. 7, d) adskiller sig ha S. Frisii især ved Palpedelen (z), 

 hvilken er ret tydeligt fireleddet, og ved Svoben (æ), som er meget langstrakt og smal. Gjæl- 

 Icbladel (o) er bagtil ikke skarpt afskaaret, men har jævnt afrundede Hjorner. Betegnende 

 er ogsaa den lilbagekrumniede Form af Kjæbedelens sidste Led (v). 



Viili'nik. Selsk.Skr.. 5 Række, naturvidensk. niallu'ni. Ard. 1 Hind. 31 



