244 



som en spids Vinkel end som el Horn, og ikke naaer ud over Oiestilkenes Rodled, er 

 det dog forholdsvis ikke saa lidet slorre end hos de foregaaende Arter, især paafaldende 

 ved Plumphed eller lirede; det retter sig lidt skraat opad. En Sidetorn er tilstede, dog 

 langt bag Skjoldels forreste Rand. Siderandene ere fortil, hvor de nærme sig den forreste 

 Rand, væbnede hver med omtrent en Snees lunge Horster, stillede i en Længderække; dog 

 delle er ikke noget adskillende for nærværende Art, men snarere fælleds for alle Slægtens Arter. 



Uiet (Tab III, fig. 5, b og b') er det egentlig Betegnende for denne Art, hvorved den 

 med Lethed adskilles fra Slægtens ovrige, hidtil bekjendte Arter. Det naaer til Enden af de 

 overste Foleres Skafls andet Led, eller endog ofte noget ud over delle, overgaaes ikke i nogen 

 betydelig Grad af de nederste Foleres bladdannede Vedhæng, og indeholdes neppe to Gange i 

 Rygskjoldels Længde. Formen er meget eicndoinmelig og minder noget om en Paddehal; 

 den viser sig langstrakt , kolledannet , seet ovenfra omtrent fire Gange saa lang som 

 bred, men derimod, naar den sees fra Siden, kun hcnimod tre Gange saa lang som bred. 

 Oieæblel er anbragt særdeles skraat paa Stilken, har en saa kort og bred Form, al det 

 næslen fiiaer et baanddannel Udseende (den slorste lirede dobbelt saa stor som den slorsle 

 Længde), og forener sig ikke foroven med Stilken ved en jevn Overgang, men frembringer 

 en stæ^k, ligesom tagdannet Fremskydeise eller Udvidelse; naar Oiet sees nedenfra, kan 

 slet intet Spor af denne mærkes, og det viser blot en ganske simpel KoUeform med fire 

 Gange saa slor Længde som Brede. Oieæblets Længde kan kun omtrent ansætles til eu 

 Femtedcel af hele Oiels Længde. 



De overste Poleres Skaft (Tab. III, fig. 5, c.) udgjor omtrent eller næsten ^ af Tolallæng- 

 den, og forholder sig i Længde til Rygskjoldet som II til 14. Leddenes indbyrdes Længdefor- 

 hold udtrykkes omtrent ved Tallene 4 + 3 + 4. Forste Led omvendt kolledannet, med 

 meget lille eller maaskee oftest slet ingen Torn paa den ydre Side foran lloreredskabet 

 (idctmindsle har jeg hyppigt ikke været istand til at opdage den), meget skraat alVkaaret 

 i Enden; de to andre Led liniedannede, omtrent eens tykke, svagt indknebne ved Roden. 

 Bisvohen er temmelig kort (omtrent i Længde lig med llovedsvobens opsvulmede Roddel) 

 men stærk, saa utydeligt leddel (5-61eddet), al man maaskee kunde være berettiget til 

 at kalde den uleddet. 



De nederste Polere vise intet andet fra de to foregaaende Arter Adskillende, end 

 at del meget smalle og langstrakte, bladdannede Vedhæng forholdsvis er lidt længere, og 

 derfor ogsaa rager stærkere frem fortil over Skallet. Skaftets sidste Led er kort, idet det 

 indeholdes fire Gange i Længden af det bladdannede Vedhæng, og forholdsvis temmelig 

 tykt (dels Længde ikke stort mere end dobbelt saa stor som Tykkelsen), men dog af en 

 Form, som kan kaldes liniedannet. 



Kiinlhalihcn har fire lydelige og stærkt betegnede Tænder fordeelle i lo Grupper. 

 Famleren udmærker sig derved, al andet Led ikke er dobbelt saa langt som Iredie Led. 



