249 



Femte Par Bnjslfodder har kun omtrent ^ af fjerdes Længde ; del indeholdes 

 næslen 11 Gange i Dyrets TotaUængde. Dets Ledinddeling er temmelig vanskelig at 

 erkjende. Leddenes L;engdeforhoId synes mig imidlertid at kunne ansættes: 4 + 4 + 9 

 + 11+4 + 3. Sammenlignet med S. Frhii er dette Fodpnr hos nærværende Art storre 

 og stærkere, ligesom Ledforholdet noget forandret. 



Bagkroppen viser en temmelig jevn Rygllade ; kun mellem sjette Ring og det 

 mellemste Halevedha^ng er et noget dybt Indsnit. Sjette Rings Længde indeholdes omtrent 

 bh Gange i Totallængden og overgaaer ubetydeligt den forenede Længde af fjerde og femte 

 Ring, ligesom af forste og anden. Dens liugrand er noget vinkelagtigt udboiet, og dens 

 storste Brede er omtrent lig Halvdelen af Ringens Længde. Bagkroppen erholder derved 

 i Regelen et noget plumpt Udseende, hvilket er ret betegnende for Arten. 



Forste Par Biiylemmer (Tab. IV, fig. 9, h-y) har henimod [ af Tolallængden ; de 

 (ivrige aftage gradevis i Længde lige indlil femte (som indeholdes henimod syv Gange i 

 Totallængden), hvorimod Roddelens Brede tillager. 1 det Hele taget kunne Buglemmerne 

 siges at have et plumpt Udseende. 



Del mellemste ilalcvedhæiig (Tab. IV, fig. 9, k-y) har kun omtrent j af sjette Bug- 

 rings Længde og kun lidt mere end Halvdelen af de ydre Halevedhængs Længde; dog er 

 del paa del Nærmeste ligt med den indre Aare (æ) i Læ'ngde; til den ydre forholder det 

 sig som 2 til 3. Formen viser sig ved en ringe Forstorrelse i Enden fuldkomment af- 

 rundet; men naar Presning og en stærk Forstorrelse anvendes, bliver man et ubetydeligt 

 Rudiment vaer til de smaa Torne, der i Regelen fremtræde paa Halebjornerne hos denne 

 Slægts Arter. Lange Fjerborsler indtage forresten Randene i omtrent !■■ af Længden (fra 

 de smaa Sideknuder). Mellemrummet mellem Torncriulimenterne forholdsvis stort, lige. 



Ved de ydre Halevedhængs ydre Aare (6), som har en langstrakt og smal Form 

 (omtrent fem Gange saa lang som bred) og som er noget tilsjiidset, dog med afrundet Ende, 

 bliver vel at mærke, at den mangler Torn paa den ydre Rand, og at Borstevæbningen, 

 som udstrækker sig over næsten hele denne Rand, er temmelig kort. 



5. Sergesfes eotniffiis Kr. 



(Tab. II, lig. 2, a-l.) 



Af denne Form fandtes nogle faa Exempiarer mellem andre Sergestes-Arter , som 

 vare tagne i Atlanterhavet omtrent Ah° nord for Linien. Senere har jeg seet E.xemplarer 

 fra forskjellige Localileter indtil 10" nord for Linien og indtil 8 syd for Linien. 



Slurrelsen af de undersogtc Exempiarer mellem syv og ni Linier. 



RygnkJoUlel , hvis Længde indeholdes mere end tre Gange (dog ikke 3.^ Gange) i 

 Totailængden, udmærker sig ved sil Pandehorn (fig. 2. b), som er langt and(Mledes udviklet 



Viil.Mi.l. Sdsk. Skr.. ") lUkke, nalurviilensk. mallifra. AfJ. i Biml. 32 



