252 



De folgende Par Bnglemmer aftage gradevis i Længde (saa at det feiiile iiidc- 

 lioldes omtrent sex Gange i Totallængden), hvorimod den forholdsvise Tykkelse af deres 

 Rodlcd voxer. Hos tredic Par forholder Rodleddets Længde sig til den ydre Aare som 

 fi^ til 12, og til den indre Aare som 6,! til 8; hos fjerde Par som 6 til 10 og 6 lil 7; 

 hos femte Par som 5 til 8 og 5 til 6. 



Fe7iile Pars Bodled (fig. 2, k) har halvt saa stor Brede som Længde; Aarerne 

 vedblive derimod paa alle disse Fodder at være tynde og langstrakte, eller tiltage ikke i 

 nogen paafaldende Grad i Breden. 



Det nieUenisle Halevedhæng (fig. 2, 1, x), som kun er ganske ubetydeligt kortere 

 end sjette Bugring, forholder sig til Længden af de ydre Vedhæng næsten som 2 til 3; 

 det har lige Længde med disse Vedhængs indre kortere Aare, og forholder sig til den 

 ydre omtrent som 11 til 15. I omtrent de sidste § af Længden er det tæt borstevæbnet 

 langs Siderne. 



De ydre Halevedhængs indre Aare (fig. 2, 1, y) bærer en tæt Bevæbning af Fjer- 

 borster langs begge Sider; den ydre Aare (fig. 2, I, z) udmærker sig ved en meget plump 

 og bred, i Enden temmelig stumpt afrundet Form, men viser den sædvanlige skraa Af- 

 skjæring mod Enden af den ydre Rand, samt en Torn ved denne Afskjærings Begyndelse 

 Og efter denne Torn Fjerborster, med hvilke ogsaa hele den indre Rand er forsynet. 



6. Sergesten covitictilum Kr. 



(Tal). III, fis. 4, ae.) 



Af denne Art har jeg havt et ikke ubetydeligt Individantal til Undersogelse, dog 

 alle Hunner og alle i en temmelig maadelig Tilstand, blandt Andet savnende Folernes 

 Svober. Den stammer fra Atlanterhavets tropiske Deel (4^ n. Br., 2U v. Lgd.'). 



Storrelsen naaede neppe hos noget af de undersogte Individer 6 Linier. 



Farven den sædvanlige hvidagtige. 



By g skjoldet, som paa det Nærmeste udgjor \ af Totallængden, besidder et Pande- 

 horn, der har en ikke ganske ubetydelig Længde (omtrent en Tiendedeel af Rygskjoldets 

 og en Trediedeel af Oiels Længde"), og udmærker sig ved en næsten biirsteagtig eller 

 naaleagtig Tyndhed (Tab. III, fig. 4, e). Temmelig nær paa hver Side af dette Horn og 

 næsten i Linie med det, eller dog kun ganske ubetydeligt tilbage, bemærkes en Torn. 



Oinene (fig. 4, b og b'), som naae til Enden af det fijrste Led af de overste Foleres 

 Skaft, eller dog næsten lil Enden af delte, og have J af Rygskjoldels Længde, vise 

 Kolleform, idet de opsvulme stærkt mod Enden i Retningen opad'). Den temmelig tynde 



') El ciiliclt Excm|ilar Ira 22' n. Bi- , 21 ' v. 1,^(1. 



-) Stolle end af det angivne Forhold liar jc^ il'l'e riiiulot del, men derimod i enkelte Tilfælde mindre. 



