260 



ydre Rand Ircmlræder megul U\ngl tilbage (bag J af Randens Længde), hvorved den skraa 

 Afskjæring og dermed tillige Pladens Form modificeres. 



9. Sergesfes avmatus Kr. 



(Tab. Ilt, fiff. 6, a-c.) 



Af denne Art har jeg kun seet to Exemplarer (fangede blandt de ovrige i det 

 angivne Strog af Atlanterhavet), begge Hunner, kun i temmelig slet Tilstand og defecle. ') 

 Men Arten er, uden i mindste Maade at forlade Slægtscharacleren, saa distinct, især ved 

 sin Bevæbning, at der slet ikke kan være Anledning til nogen Tvivl om dens Gyldighed. 



Længden naaer ikke fuldt sex Linier. 



Farven den sædvanlige. 



Pandekornel er her stærkere udviklet end hos nogen af de tidligere omtalte Arter, da 

 dets Længde udgjiir omtrent ^'j af Tolallængden og kun indeholdes 5,1 Gange i Rygskjoldets 

 Længde. Paa Grund af Oinenes stærke Udvikling bliver det imidlertid mindre paafaldende 

 og viser sig mindre i Forhold til disse end hos S. cornutns. Formen er langstrakt, 

 lige, tynd. stærkt tilspidset. Spor til Tænder har jeg ikke iagttaget paa det, uden maaskee 

 af en eneste, meget lille paa Rodens Rygflade. 



Oinene udmærke sig ikke blot ved Længde, idet de næsten udgjore en Sjeltedeel 

 af Totallængden, kun imleholdes 2g Gange i Rygskjoldets Længde, og række frem foran 

 det andet Led af de nederste Foleres Skaft, men ogsaa ved Tykkelse. De kunne vistnok 

 kaldes paddehatdamiede, skjondt deres Form, paa Grund af Stilkens stærkt, dog gradeviis 

 tiltagende Tykkelse fra Roden fremefter, er meget forskjellig fra den hos S. ocnlaliis om- 

 handlede. Eller med andre Ord, de danne et Slags Overgang mellem Paddehatformen Og 

 Kolleformen. Dette gjelder, naar de sees fra Siden: sete ovenfra (lig. 6, b) eller neden- 

 fra, vise de sig simpelt kolledannede. 



Do overste Foleres Skaft (fig. C), c), hvis Længde kjendeligt overstiger Rygskjoldets 

 halve Læno-de og I af Totallængden , bar, hvad de lo sidste Led angaaer, en meget lang- 

 strakt og smal Form , medens det forste Led maa kaldes pladedannet. Dettes Horered- 

 skaber oc Tornen paa den ydre Rand træde meget tydeligt frem. Det liniedannede tredie 

 Led er fuldt saa langt som forste Led og forholder sig til andet som 9 til 7. Bisrohen 

 er forholdsvis temmelig lang, lidt lamgere end Svohens opsvulmede Roddcel, paa hvilken 

 Led kunne skjelnes, medens Bisvoben ingen Ledinddeling viser. 



') Jeif liar senere liavt I.ciliglicd lil at uridcrsOgc et treilic Exciiiplai', liselcdes en lliiii, iler sluil være 

 l'aiiset paa 7^ 37' n. Br. og 22i° v. l-gd. 



