273 



Længde med de to foldende tilsaiiiiiien, ng tndie Led er det korteste. Horelornen har 

 jeg fundet meget stærkt udviklet. Adskilleiscn mellem iorste og andet Led derimod noget 

 utydelig og vanskelig at iagttage. Den ydre Svobes Roddeel, som omtrent indlager Tre- 

 diedelen af dens Længde, viser ingen Ledinddeling, og den ovrige Svobe beslaaer kun af 

 fire eller fem store Led. Den noget plumpe Bisvobe synes aldeles at savne Ledinddeling. 

 De nederste Fuleres Skafts sidste Led er liniedannet, men har kun meget ringe 

 Længde, idet det neppe udgjor en Fjerdedeel af det bladdannede Vedhæng. Dette, som 

 HDiier til Enden af de overste Poleres Skaft, er meget langstrakt og smalt (8 til 9 Gange 

 saa langt som bredt), næsten ganske liniedannet, dog lidt krummet, i Enden meget skraat 

 afskaaret udefter og bagtil, med stærkt udviklet Hjornetorn. Borsteva'bningen lang og 

 stærk, men just ikke meget tæt. 



Det meest Udmarkende for det andet Par hjæbefodder er Breden af næstsidste 

 Led sammenlignet med det lille sidste Leds Smalhed {det er neppe mere end halvt saa 

 bredt som næstsidste). Leddenes Længdeforhold omlrenl 1+4 + 4 + 4+4 + 1- Om en 

 Strigle kan her ikke tales, da de lo sidste Led kun vise nogle adspredte Borster og endeel 

 Torne. 



Åndet og tredie Par Urystfiidders Sa.\ er endnu mere rudimentair end sædvanligt, idet 

 den ubevægelige Finger blot danner en stump Knude , der ikke naaer til Enden af 

 Tommelen. 



Om fjerde og femte Par Bryslfiidder kan jeg ingen Oplysning give, da de hos 

 mit eneste Exemplar savnedes. 



Bagkroppens tre sidste Ringe ere forsynede med en lille Mediantorn, udgaaende 

 fra disse Ringes bageste Rand. Men desuden have fjerde og femte Ring hver et Par tem- 

 melig stærkt fremragende Sidetorne, som vise sig, naar Dyret undersiiges fra Ryg- 

 fladen. Ogsaa forste, anden og tredie Ring besidde Sidelorne ved den nederste Rand, 

 hvilke dog vanskeligt iagttages, fordi de ikke ere rettede uJad, men snarere boiede lidt 

 ind under Bugen. Sjette Ring udmærker sig ved sin Lænigde, der overgaaer en Femtedeel 

 af Totallængden og er lig med Længden al de tre foregaaende Ringe sammenlagte; samt 

 ved sin småle, liniedannede Form (Breden indeholdes mere end to Gange i Længden). 



Bugfodderne have middelmaadig Længde (det forste Par indeholdes henimod fem 

 Gange, det sidste syv Gange i Tolalhengden) og en temmelig tynd Form, idet Roddeien 

 hos dem alle. selv det femte Par, er fuldkomment liniedannet. 



Det mellemste Halevedhæng (eller sidste Bugring) er usædvanligt kort, næsten rudi- 

 mentairt, idet det indeholdes henimod 14 Gange i Tolalla^ngden, tre Gange i sjette Bugrings 

 La'ngde og lidt mere end tre Gange i de ydre Halevedhæng. Dets Form er ogsaa eiendom- 

 melig, idet det forholdsviis har betydelig Brede, l'iirst mod Enden tilspidses og paa den 

 bageste Rand er væbnet med to store og stærke Torne. 



Vi.l.Misk. SeUk. Skr.. ") Rækko, rislurvnlensk. niatln'ni- AU. i hinil. •''5 



