291 



findes paa Leddets Overflade og hvoritrjenneni de fremmede Legemer skulle trænge ind, 

 gjenlagende bemærke, at jeg hos de allerfleste af de undersogte Slægter ikke iiar kunnet overtyde 

 mig om, at en saadan virkelig lindes. Jeg har i alt Fald aldrig kunnet see den, medens det 

 i de nederste FiJleres saakaldle Tronimeliud anhragle Hul let findes og sees. At man har 

 kunnet indbringe en liorste igjennem Aabningen, afgiver just intet tilstrækkeligt Beviis for dens 

 regelmæssige og naturlige Tilstedeværelse. Men, selv omjegindrommer, at den kan være tilstede, 

 hvor jeg, al Sogen uagtet, ikke har formanet at gjenlinde den, saa iiiaa den vistnok være 

 meget lille, medens derimod Sækkens liaarde Legemer tildeels have en betydeligere Slorrelse, 

 saa at de endog uden Vanskelighed, selv hos mindre Dyr, sees med det blolle Uie. 

 Farre, som maaskee har folt, at fremmede Legemers Indtrængen gjennem de antagne 

 Aabninger kunde have sine Vanskeligheder, antager, for at hjælpe herpaa, endvidere, at 

 Aabningerne kunne udvides, og at Dyret dertil skulde besidde et sæ^reget Apparat. Lige- 

 saalidt som jeg har kunnet finde dette, ligesaalidt forekomme Integumenternes ReskafTenhed 

 mig at tilstede nogen Udvidelse. Fremdeles, dersom de omhatullede Legemer tilfældigt 

 vare komne ind udenfra, saa vilde de vistnok undertiden savnes, undertiden være tilstede; 

 de vilde hos samme Art kunne findes snart i storre, snart i ringere Antal, vise den vil- 

 kaarligsle Afvexling i Former og en slor Ubestemthed i Bestanddele o. s. v. Jeg troer at 

 turde forsikkre, at Intet af alt dette er Tilfældet. Ligesom de ydre Forinforhold ere be- 

 stemte for hver Slægt, saaledes vil jeg mene, at del Samme indenfor visse Grændser er 

 Tilfældet for disse Legemer med Hensyn til deres Tal og Form. Jeg har aldrig i Sækken 

 truffet Sandskorn, men derimod KalkconcretionerM, og idelmindste for en stor Deel antage 

 disse en Krystalform. Og for at anfure et Dyr, paa hvilkel Enhver har Leilighcd til at 

 prove min Angivelses Rigtighed, da har jeg endnu aldrig undersogl noget E.xemplar af 

 vor almindelige Kræbs (Astacus fluviatilis), uden at jeg blandt de bruungule Otolither har 

 truffet en eller anden, hvis Form jeg meente fuldkomment tydeligt at kunne erkjende som 

 et tresidet Prisma med tresidet Tilspidsning. Og hvorledes vilde vel Hypothesen om en 

 Indbringelse udvendigt fra stemme med det Faclum, at jeg hos et ikke ubetydeligt Antal 

 Yngel af Pagurus pubescens (neppe to Linier lange og altsaa næsten nyfodte) uden Und- 

 tagelse har truffet Sa-kkene allerede forsynede med deres Slenlegemer (Tab. V, fig. 19, a)? 

 Hypolhesen om en Indbringelse udvendigt fra er efter min Overtydning uholdbar i alle 



1) Naar Fan-e kaUlci' dem „silicioiis sand" eller lieliagler dem som livarlsagtisc, rober lian, at lian ililte 

 har anvendt Presning af dem under .Vicroscopct; den Lethed, hvormed de stedse lade sig Knuse i 

 mangfoIdijTe Sniaastykker uden at ridse Glaspladerne, synes mig allerede tilstrækkeligt at vise, at de 

 ikke ere kvartsagtige. Naar Farre fremdeles angiver deres storsle Gjennemsnit til kun .js Tomme, 

 er ogsaa dette urigtigt; enkelte idctmindste have fuldkommen det dobbelte Gjennemsnit, og selv hos 

 viir almindelige Reie kunne de tddeels sees med det blotte Oie af den, der forud er bekjeiidt med 



37* 



