A FOLD KOUA. 



val höcserébe nem lép. ép úgy viselkedik, mintha a meleg számára átha- 

 tolhatatlan burokba volna zárva, vagy röviden kifejezve, az égi test adia- 

 batikus vagy állandó entrópiájú (izentropikus) egyensúlyban van. 



A nevezett egyensúly — mint ezt futólag említettük különben oly 

 természetű is, hogy folyton önmagától áll vissza, ha a rétegeket tetszőle- 

 gesen összekavartuk. Ilyen keverödés lehetősége tényleg megvan, a meny- 

 nyiben a gázelmélet értelmében megszámlálhatatlan molekula hatol át 

 állandóan más nivóju rétegekbe. E tény a földi légkörre alkalmazva nem 

 közömbös a földtanra nézve, mert alapos tanulmán}' nélkül nem zárható 

 ki ama lehetőség, hogy bizonyos elemek, a melyek a Föld gázburkában 

 egykor nagy mennyiségekben jelen voltak, pl. hélium és hidrogén, a Föld 

 kezdeti állapotja által befolyásolt molekuláris sebességüknél fogva a világ- 

 űrbe távoztak. 



Most mindenek előtt izentropikus állapotú gáznemű égi testek fizikai 

 viszonyaival kell foglalkoznunk. A Napra nyert adatok ugyanis egyetlen- 

 egy lénj^eges, de a geogoniában is általánosan elfogadott hipotézis révén 

 elvezetnek a Föld korának becslésére, és kiváló fontosságúnak tartom, 

 hogy a geológiai faktorokra épített számitások olyanokkal legyenek ellen- 

 őrizhetők, a melyekbe semmíképen sem folynak be a Föld specifikus tulaj- 

 donságai, sem au}' agának halmazállapota, sem rétegzése, sem ezeknek 

 gyakran nagyon kétes értékű fizikai állandói. 



Ha ugyanis a Nap a KANT-LAPLACE-féle elmélet értelmében valamikor 

 a Neptun pályáján túl terjedt, és e kezdetállapottól fogva sűrűsödött, a 

 miközben közel geometriai haladvány szerint fogyó távolságokban bolygó- 

 kat választott le testéről, akkor a Föld kora az által van megadva, hogy 

 bolygónk keletkezése idejében a Nap egészen a mai földpályáig ért, azaz 

 sugara a mai értékének 215-szöröse volt. (A Nap mai sugara 095,400 km., 

 a földpálya sugara 149"3X10'' km.) E számítás a Földnek, mint indivi- 

 duumnak korát adhatja csupán, önálló létének pillanatától számítva, de 

 semmiképen nem adhat felvilágosítást az egyes geológiai korszakok tarta- 

 mára nézve. 



A vizsgálat egyszerűsítése kedvéért feltételezem, hogy az égi testek 

 gömbalakúak, hogy tengelyforgásuk nincs, és hogy reájuk külső erő nem 

 hat. A feltevések a Nap esetén egészen indokoltak, a mennyiben a Nap 

 tengelyforgása által létrehozott lapultság legfőlebb 50600, tehát teljesen 

 érezhetetlen. Azonkívül a legközelebbi állócsillagok is már oly nagy távol- 

 ságban állanak a Naptól, hogy ezek behatását tekintetbe venni nem is 

 lehet. Az anyagot tévő gázra vonatkozólag feltételezem, hogy pontosan a 

 BoYLE-GAY-LussAC-féle törvénynek hódol, hogy tehát ideális gáz. Ez a fel- 

 tevés az egész számítás legkoczkáztatottabb hipotézise, de elfogadhatóvá 

 teszi első közelítésül az a körülmény, hogy a nevezett törvénj^től valamely 

 gáz annál kevésbé tér el, minél magasabb a hőmérséklete és minél kisebb 



