A FOLD KORA. 



13 



és ennek folytán 

 vagy, minthogy 

 egyszerűbben 





4^^- = — (3/v-4)t',^. 

 dm 



Ámde íT thn helyébe írható X állandósága folytán d {mX) és 11) miatt df-j 

 is. De ~-~- azon hőmennyiség, melyet az égi test egy tömegegysége fel- 

 vesz, ha hőmérséklete 1° C-kal nő, tehát a fajhő, még pedig az esetben, 

 midőn az égi test fejlődése kozmogonikus vonal mentén történik. Ennél- 

 fogva, ha ezen fajhőt r-vel jelöljük, áll 



c = — (3/.-— 4)c,. 14) 



Két atomos gázok számára k=''i5, tehát 



és minthogy c,- mint az állandó térfogat melleti fajhő pozitiv, ezen fajhő 

 tehát lényegesen negativ. Ez annyit jelent, hogy az égi test lehűlése által 

 felmelegszik és fordítva, lehűl, ha vele kívülről hőt közlünk. 



E paradoxnak látszó jelenség okát a következőkben teljesen be fog- 

 juk látni, de már itt is adhatjuk magyarázatát. Ha valamely égi test lehűl, 

 akkor összehúzódik. E folyamat mechanikai munka, lényegesen nem más, 

 mint a testet tevő rétegek esése a középpont felé. E munka hővé alakul át, 

 és ezen hő nem csak elegendő a kisugárzás által vesztett hő pótlására, 

 hanem még ielraktározásra, fűtésre is jut, még pedig tetemes rész. Egyen- 

 letünk mutatja épen, hogy a kilogrammonként és fokonkint termelt kon- 

 trakcziós melegnek, melynek mérőszáma (\, lehet, SO^/o-a elvész, tehát 

 kisugároztatik (mnen a negativ előjel), míg a többi SOo/o a test saját hőtar- 

 talmát gyarapítja. 



Ha A = */3, akkor a test nem is képes hőt sugározni az üres térbe, és 

 ha A<*/3, akkor a kozmogonikus fajhő is pozitiv. Már az eddigiekből is 

 látni, és később ismét találkozunk e ténynyel, hogy ilyen égi test meg sem 

 állhat. Ha valamely pillanatban hőt sugároz ki, akkor rohamosan és foly- 

 tonosan zsugorodik, ha ellenben hőt vesz fel, akkor a végtelenségig terjesz- 

 kedik, anyaga tehát a térben végleg elszóródik. 



Az égi test sugárzásának tanulmányozása az utolsó lépés, melyet-fel- 

 adatunk megfejtésére végeznünk kell. A megoldhatóság lehetősége abban 



