24 PÁLFY M. : 



Actaeonella (iolüfiií^í^i, d"()iib.* 



— Lamarcki, Sow. sp. 

 GJauconia Coquanőiana, Zek. sp. 

 Dejamra lyicarinata, Zek. sp. 

 Nerita Goldfussi, Kefst. 

 Pyrgulifera acinosa, Zek. sp. aff. 

 Cerithmni cfr. Sturi, Stol. 



— sexanguíurii, Zek, 



— cf. Milnsieri, Goldf. 



— cf. soriale, Zek. 



— sp, indet, 



Ncrinea hicinrta, Bkonn. 



Ugyanazon fajok ezek, melyek a gosaiii rétegcsoportnak legfelső turon- 

 vagy alsó-szenonrétegeire jellemzők, s melyek Erdélyben különösen Yidra 

 környékén vannak hasonlóan kifejlődve. 



A sebeshelyi Grontiuluj patakban följegyzett észleléseimet fölösleges- 

 nek tartom fölsorolni, mert a mit itt futólagosan láttam, nagy részt meg- 

 egyezik Blanckenhorn följegyzéseivel. 



E rétegek korának kiteridése — vagy legalább annak megkisértése — 

 miatt szükségesnek tartom azonban az e patak völgyéből BiiANKENHORN-tól 

 följegyzett rétegsorozatot kövületeikkel együtt fölsorolni. 



Bl. szerint az alapkőzetet képező szemes gnájszra konglomerátból, 

 porhanyó homokkőből állóéskékes, homokos agyaggal váltakozó rétegek van- 

 nak közvetlenül települve, melyek kiélesedő szénrétegeket is tartalmaznak 

 s K-Ny-i csapás mellett E-nak dűlnek. Mint helyszini észleléseimből kide- 

 rült, e rétegek megegyeznek a Zapodiapatak alsó részén talált rétegekkel. 



Sebeshely község mögött, a községgel szemközt palás márgarétegek 

 vannak föltárva, melyek közé szilárdabb világosszürke, márgás vagy agya- 

 gos mészkőpadok telej^ültek. Végre ezenfelül a völgyecske bejáratánál 

 vastag lemezes homokkő következik, mely a Zapodiapatakból imént leírt 



* Az Act. Goldfussi fajt Stoliczka ogyesítettc az Act. gicfantcáral (Kovision d. 

 Gosau-Ciastrop. Sitzung d. k. Akad. d. Wissonsch. Bd. LII. Sep.-Abdr. p. 30j, 

 újabban azonban ismét különválasztva említik. És tényleg, ha az ember egy egé- 

 szen lapos spiráju Act. qigantcát és egy magasra nyúlt Acl. Goldfnssit vesz szem- 

 ügyre, a különbség a kettő között azonnal szembeszökő. Alkalmam volt azonban a 

 hires vidrai «Csigahegv» actaBoncllás rétegében száz és száz példányt látni, melyekot 

 voltaké])en sem egyik, sem másik lajhoz szorosan hozzá venni nem lehet. A lapos 

 spiráju Acl. giganteálól a kiemelkedett spiráju Ad. GoldfussUioz oly lassú és a 



mi fő — oly gyakori az átmenet, hogy e két fujt egymástól ék-sen különválasz- 

 tani nem lehet; sőt elmondhatni azt is, hogy az átmeneti alakok száma -hanem 

 több — legalább is egyenl/i ott a tipususakkal. 



