TÁRSULATI ÜGYEK. 67 



képest törvényszerű, regionális helyzete van. A mennyiben az alföldet közvetlen 

 környező dombokon a löszt találjuk, de távolabb az alföld peremétől, a völgyek 

 halmai közt csakhamar a löszszel azonos helyzetű diluviális agyagokra bukkanunk- 

 Egyedül az alföld délkeleti és délnyugati részeiben kerül a diluviális agyag egész 

 az alföldig. Lóczy több helyen látta a diluviális babérczes agyagot a löszszel vál- 

 takozni, majd pedig a löszt vagy a diluviális agyagot fekete földbe a halmok olda- 

 lában is átmenni. Azonkívül a Hegyes-Drócsa hegységben és az ez előtti síkságon 

 a diluviális agyagot a legkülönbözőbb altalajon feltalálta. Véleménye szerint a di- 

 luviális babérczes agyag éppen olyan szubterikus termék, mint a lösz, csakhogy 

 egyenletesebben eloszlott esapadéku klima alatt keletkezett, a melyben a lehulló 

 por ásványszemecskéit az állandóan zöldelő és korhadó növényzet közvetítésével a 

 nedves klima átalakította, míg a lösz a steppe vidékek terméke, a hol az elporló 

 növény az ásványszemeket érintetlenül hagyja. 



Halaváts Gyula krassó-szörénymegyei felvételeiből tudja, hogy a diluviális 

 babérczes agyag a legtöbb helyen az alluvium alá is húzódik. Jaszenova táján a 

 lösz feküjében van. a babérczes agyagot a diluvium mélyebb tagjának tartja, 

 mint a löszt. Feküjében a legkülönbözőbb anyagok lehetnek, a mint azt az ali- 

 bunári, zichyfalvi és illancsai fúrások bizonyítják. Diluviális korát a benne előfor- 

 duló Elephas primigen'nis bizonyítja. így tehát nem járulhat hozzá dr. Schafarzik 

 véleményéhez. 



Dr. Schafarzik Ferencz válaszolva dr. Lóczy Lajos és Halaváts Gyula fel- 

 szólalásaira, mindenek előtt köszönetet mond a fölszólaló uraknak, a mennyiben 

 hiszi, hogy ez az eszmecsere lényegesen hozzá fog járulni a szóban forgó tárgy 

 lényegének tisztázásához. Előadó azonban viszont csak azt jegyzi meg, hogy elő- 

 adásában óvatosságból nem bocsátkozott semmiféle összehasonlításokba, hanem 

 tisztán csak a szapáryfalvi diluviális agyag leírására szorítkozott és arra töreke- 

 dett, hogy egyedül ennek az agyagnak mutassa be pontos leírását. Jól tudja, hogy 

 vörös agyag igen sokféle van, de ezek a szapáryfalvitól távoleső előfordulások 

 nincsenek még pontosabban tanulmányozva, minélfogva őket ma a szapáryfal- 

 vival összehasonlítani még nem lehet. Halaváts urnák a trachittömzsöt borító 

 agyagja pl. nyirok is lehetne. A szapáryfalvi agyagban foglalt durva homok (egé- 

 szen 5 mm nagyságú kavics szemekig) pedig ellene bizonyít annak, hogy ezt az 

 anyagot légből lehullottnak tartsuk. 



Cholnoky Jenő azt hiszi, hogy miután az előadó azt említi, hogy a vörös 

 agyag fokozatos átmenettel a tiszta agyagon, de hirtelen való átmenettel a ho- 

 mokon is előfordul, már ez a tény is kizárja azt, hogy az agyag helyben való el- 

 mállásából származott legyen. Ebben az esetben a babérczes, vörös agyagnak nem 

 szabadna a homoken előfordulni. Távoli vidékeken tett tapasztalatai szerint a 

 helyben elmállott kőzet sohasem alakul úgy át átmosás nélkül, hogy annak eredeti 

 kőzetét fői ne lehetne ismerni. A gránit Hong-kongban, a bázisos vulkáni kőzetek 

 Mandsuországban, a íiUitek, gnájszok stb. Szibéria határán, mind olyan anyaggá 

 mállottak, a melyről azonnal felismerni az eredeti kőzetet. Lóczy véleményét vi- 

 szont azért fogadja kételylyel, mert annyiféle vörös agyagot ismerünk, hogy azo- 

 kat bajos mind egy kalap alá húzni. A chinai laterit majdnem kétségtelenül füg- 

 getlen a környező kőzetektől s az abráziós platókkal függ össze. A terra rossza 

 szintén valószínűleg többféle származású. Igen messze vagyunk még attól, hogy 



5* 



