^34 



HOVID KÖZLEMÉNYEK. 



D. w. az akadémiai épületek és gyűjtemények megtekintése után 

 Cseh Lajos b. t. bányageologiai felvételeiben gyönyörködtünk, míg este 

 közös vacsora váj-t, melyen a fennebbieken kívül még számosan jelentek 

 meg s számtalan szellemes pohárköszöntést hallottunk. 



Szeptember í23-án reggel gyalog ment a társaság a vöröskuti tóhoz, 

 útközben megszemlélve a piroxenandesitekben a telérek mentén fellépő 

 postvulkanikus elváltozásokat. Onnan a Szálláshegyen át Sklenonak tar- 

 tott. Útközben kis területen bemutatta Böckh Hugó dr. a werfeni palának 

 contactmetamorphismus következtében való phyllit- és gneissszerü kifejlő- 

 dését, és a Szálláshegy nagy kiterjedésű quarczitját, melyet ő - hasonlitva 

 az elkovásodott granodioritokra — elkovásodott triasmészköveknek tekin- 

 tett. E quarczitoknak ily utón való képződése hosszabb vitát idézett elő ; a 

 társaság majd minden tagja kifejezte azon nézetét, hogy e kőzetek nagyon 

 emlékeztetnek a más területeken fellépő paleozoos quarczitokra, s épen 

 nem hasonlítanak a hydroquarczitokhoz. Böckh Hugó dr. reá utalt, hogy 

 a triaspalákra van települve s így triaskoruaknak kell venni, mire Uhlig V. 

 a lunzi quarczitokkal hasonlítja össze. Böckh H. kiemeli, hogy ezt ugyan 

 lehetségesnek tartja, de eddig semmi oka sincs arra, hogy a környező, 

 elkovásodás utján képződött (luarczittömegeket tekintve, ezekre más 

 képződést tételezzen fel. A szklenói völgybe leérve az ottani mészégetőnél 

 Pálfy Mór dr.-nak sikerült egy oly feltárást találni, melyből kitűnik, hogy 

 a quarczit a triasmészkő alá települ, abba átmenetet nem képez s egyúttal 

 a quarczit és mészkő között egy palaréteg fordul elő, mely a rheingrabeni 

 palákkal hasonlítható össze. Ezután az összes jelenlevők abban állapodtak 

 meg, hogy itt triasquarczittal van dolgunk, de az nem elkovásodás utján 

 képződött, hanem a lunzi quarczitokkal egyeztethető össze. 



A Szklenón ma is tartó telérképzödés megszemlélése után megtekin- 

 tettük a Szkleno ós (leletnek között fellépő rhyolithokat, perliteket és 

 szurokköveket s estére kocsin visszatértünk Selmeczbányára. 



Szeptember 24-én délelőtt a Ferenczaknán szállott le Pelachy 

 Ferencz kir. főmérnök szíves kalauzolása mellett a társaság a Ferencz- 

 csaszár altáróra. hol a píroxenandesit tömzs belsejében fellépő sajátságos 

 gömböskíválásu andesítet tekintette meg, s azután leszállott az akna leg- 

 mélyebb 400 m. mély — színtjére, hol a 45° C. melegen feltörő meleg- 

 lorrásokat és a kőzetek bomlási tüneményeit tanulmányozta s végre a 

 Ferencz József aknán jutott fel a napvilágra. Átöltözkiidés után Pelachy 

 Ferencz kir. főmérnök ur szíves meghívására vidám villásreggeli mellett 

 pihente ki atársaság a bánya fáradságait, hogy azután kocsira ülne Vihnyére 

 hajtasson. 



A vihnyei völgyben tanulmányoztuk a píroxenandesit és biotít- 

 amphibolandesit. a diorít és aplít egymáshoz való viszonyát ; az aplit áttöré- 

 seket. Érdekes eszmecserére szolgáltatott alkalmat a diorít, raelvre 



