JELENTÉS A SELMECZBÁNYAI KŐZETEK KORVISZONYAIRÓL. 303 



az út kavicsolására szolgáló anyag nyerésére egy kis kőfejtőt nyitottak, 

 melyben egy aplit-erektől körülvett gneisz-rögöt találunk. 



A gneisz még több helyen is felszínre bukkanik, ha a völgyben Vihnye 

 felé haladunk. 



A hegylejtőn felfelé haladva gneiszt, majd csillámpalát és végre 

 werfeni palát találunk. Az aplit áttörések szintén számos helyen észlel- 

 hetők. Ki kell itt emelnem, hogy a gneisz a csillámpalán át fokozatos át- 

 menetet alkot a werfeni palába, azzal a legszorosabban összefügg. Azon- 

 kívül mindig csak ott találjuk, a hol a granodiorit vagy aplit törnek a 

 werfeni palán keresztül és érintkeznek vele. 



Erről a szoros összefüggésről rögtön felvilágosítanak a csiszolatok. 

 (II. tábla, 1. ábra.) 



A makroskoposan gneisznek mutatkozó kőzet a mikroskop alatt két 

 kőzetből állónak bizonyul. Látunk egy zöldesbarna és sárgás aprószemü 

 kőzetet, melyet egy eruptív kőzetnek a haj szál vékonyságú erei járnak 

 keresztül-kasul, úgy a mint azt az erek a szervekben teszik. Közelebbi vizs- 

 gálatnál az eruptív kőzet typikus aplítnak bizonyul, mely orthoklasból, 

 quarczból és andesínböl áll, tehát teljesen megfelel a mi aplitunkna,k. Néha 

 turmalin is fellép benne. A zöldesbarna kőzet csillámból, sillimanitból, 

 földpátból, quarczból és talán cordieritből áll. 



Kétségkívül injektióval van itt dolgunk, a melynek szebb példáját 

 kívánni sem lehet. 



Az aplit áthatotta a werfeni pala tömegét és azt gneisszé alakította 

 át. Távolabb az érintkezéstől a kontakthatás kisebb és a kőzet csillámpalá- 

 ból áll, mely azután átmegy az át nem változott werfeni palába. 



Ez injektió mechanismusával, elméletével itt nem foglalkozhatom, 

 arról legközelebb egy külön tanulmányomban fogok szólani. Tény az, hogy 

 meg van és kétségkívül kimutatható. Mindig az aplit vagy a granodiorit 

 közelében találjuk. A granodiorit iujektiói és teljesen megegyeznek az 

 aplitéival. 



A werfeni pala tehát az aplit és a granodiorit injektiója és az ennek 

 kíséretében beállott kontakthatások következtében gneisszé alakult. 



Ez egyúttal a francziák injektió elméletének részben való megerősí- 

 tése, de módosítása is. 



Ha egyes esetekben a gneisz csillámpalából képződött gránit in- 

 jektiója által, nem éppen szükséges, hogy az injicziált kőzet csillámpala 

 legyen. Lehet az üledékes kőzet is. 



Egészen más természetű az a gneisz, mely a JVhidíschleicten- 

 akufi körül, vagy például a keresztfeltalálási altárón észlelhető. 



Már makroskoposan is eltér az előbbi kőzettől. Míg az előbb leírt 

 gneisz aprószemü és szalagos, addig ez, ha rétegzett is, mégis inkább 

 durván szemcsés. Szabad szemmel is jól kivehető benne a quarcz, a föld- 



