JELENTÉS A SELMECZBÁNYAI KVÍZETEK KORVISZONYAIRÓL. 315 



Az eruptiók kora. 



A mi az eruptiók korának a megállapítását illeti, erre nézve a sel- 

 meczi területen igen kevés adat áll rendelkezésre. Bővebb felvilágosításokat 

 csak akkor fogunk nyerni, ha a tovább K és D-nek fekvő területeket fogjuk 

 átvizsgálni. 



Az alsó határt a korban a vihnyei eoczén konglomerát szabja meg, de 

 a felső határ nincs körülírva. 



A tufákból csakis növényi maradványok kerültek ki, melyek csak tá- 

 gabb korhatározást engednek meg. A levéllenyomatok, ép úgy utalnak 

 mioczén, mint plioczén korra és a mocsári tufa bacillariái ugyanerre a két 

 systemára utalnak. 



Ha már most a környező vidékek eruptív tömegeit veszszük szem- 

 ügyre úgy a Cserhátban, Salgó-Tarján körül, az Esztergom-Visegrádi hegy- 

 ségben az andesitek az alsó és felső mediterrán határán törtek ki. 



Analógia alapján a selmeczi közetekre is ezt a kort tételezhetjük fel, 

 mert például a handlovai medencze oligoczén rétegeiben a mi kőzeteink 

 maradékait nem leljük meg, 



A Cserhátban és Bükkben az alsó mediterránban előfordul ugyan 

 egy rhyolithtufa, de ez nem felelhet meg a mi rh3^olithjainknak, mert az 

 alatta levő kőzetek nyomát sem mutatják a rhyolithokat területünkön 

 megelőző eruptív kőzeteknek. 



Ha például az Ipoly völgye mentén Losoncz körül vizsgáljuk az üle- 

 dékeket, ott az alsó mediterrán rétegeiben az eruptív anyagnak nyoma 

 sincsen, de az alsó mediterránra hatalmas tufalerakódások következnek, 

 a melyekre a lajtamészkő települt. 



Az egész környező területen mindenütt az alsó és felső mediterrán 

 között akadunk hatalmas vulkáni tevékenység nyomaira. 



A régibb harmadkori üledékek szintén tüntetnek fel nyomokat,"*' me- 

 lyek vulkáni tevékenységre utalnak, de ennek a székhelyét nem ismerjük. 

 Először is az anyag nem felel meg a mi kőzeteinknek, másrészt a sorrend 

 is egészen más. 



A pyroxenandesitnek, a granodioritnak, a biotit-amphibol-andesít- 

 nek nyoma sincs sem a felső eoczén, sem az oligoczén, sem az alsó mio- 

 czénben. 



Hazánk ezen területe az eoczén és oligoczén idejében is zavargásoknak 

 volt kitéve és így nem csoda, ha ezek kíséretében egyes kisebb kitörések 

 történtek. Ezek produktumait találjuk meg az egykorú üledékekben. 



Azoknak a hatalmas tömegeknek azonban, melyek szt-endre — vise- 



* Lásd Szabó 1. c. 445. oldal, továbbá Hofmann K. A buda-kovácsii hegység 

 földtani viszonyai. Földtani Intézet évkönyve, I. k., 233. oldal. Budapest, 1871. 



